Réžia:
Alfred HitchcockKamera:
George BarnesHudba:
Franz WaxmanHrajú:
Laurence Olivier, Joan Fontaine, George Sanders, Judith Anderson, Nigel Bruce, Reginald Denny, C. Aubrey Smith, Gladys Cooper, Florence Bates (viac)VOD (1)
Obsahy(2)
Mladá žena se vášnivě zamiluje do bohatého, nedávno ovdovělého šlechtice Maxima de Wintera. Po brzké svatbě odjíždí na jeho panství, kde společně žijí na zámku Manderley. Na láskyplný vztah novomanželů však padá všudypřítomný stín první de Winterovy manželky Rebeky, která zahynula za zvláštních okolností. Dům je naplněn jakýmsi nevyslovitelným napětím a stísňující atmosférou, která na novomanželku padá doslova na každém kroku. Ta je také přesvědčena, že manžel na krásnou Rebeku neustále vzpomíná, a proto jí není schopen věnovat potřebnou pozornost a cit... Příběh napsala spisovatelka Daphne du Maurierová a do filmové podoby převedl slavný režisér Alfred Hitchcock (jenž stejně úspěšně natočil i její romány Hospoda Jamaika, Ptáci). Děj je soustředěn na starém šlechtickém sídle, kde výprava, nasvícení interiéru a důmyslná kamera (zachycující například v jediném záběru hlavní hrdinku a nehybný obličej postavy, která jí nahání strach) přispívají k stupňování napětí. Roli Maxima de Wintera ztvárnil Laurence Olivier, jeho novomanželku představuje Joan Fontaineová, hospodyni Danversovou hraje Judith Andersonová. Film v roce 1941 získal dva Oscary: za nejlepší černobílou kameru (George Barnes) a jako nejlepší film (producent David O. Selznick). (Česká televize)
(viac)Recenzie (223)
Iste sa to zdalo byť výstredne keď Akadémia udelila film "najlepší film", zatiaľčo Hitchcockovy odmietli dať "najlepšieho režiséra". No rok 1940 bol dosť silný v histórii kinematografie, nesmieme zabudnúť na Fordové "Hrozná hnevu", Chaplinov "Diktátor" či "Príbeh z Filadelfie", všetky boli nominované. Myslím, že keď dali najlepší film? Mrtvej a živej" a najlepšieho režiséra Fordovi, tak sa pokúšali akosi vyrovnať dve dobre filmy. Avšak, Živá a mrtvá ostáva jednou z veľkých Hichcockových klasík. ()
Motto: "Rebeka zvítězila." Je docela škoda, že název knižní předlohy kdysi přeložili do češtiny vskutku inovativními slovy, snad aby ono "čtení na dovolenou" lépe prodali. Přicházíš tak o zajímavý moment, kdy se titulní hrdinka (Rebeka) v příběhu nikdy fyzicky neobjeví, ale přesto je nejdůležitější a všudypřítomnou postavou. Pořád se o ní mluví a tak konfrontuje a proměňuje svět kolem. Téměř detektivní pátrání po Rebece a její smrti tak dává raison d'etre celému příběhu. Až k ní nebude co říct, příběh skončí. Mrtvá a živá je Hitchovo nezapomenutelné dítko (mimochodem, Občan Kane je jedna velká kopie). Přijde mi, že si pan režisér trochu protiřečí, když se k němu příliš nehlásí ("není to hitchcockovský snímek") a zároveň jej prohlašuje za "kompletně britský film". Vše podle mě plyne z toho, že kontrakt s producentem Selznickem později považoval za úpis ďáblu (všimni si jak v rozhovorech s Truffautem zdůrazňuje, že Oscara nikdy nezískal, protože za Mrtvou a živou ji jako producent obdržel Selznick). Ale jestliže Hitchovy filmy vytvořené v jeho produkci patří k tomu slabšímu, neplatí to pro komentovaný snímek, který je ze stejného kusu jako Psycho nebo Vertigo. Pan Truffaut se význává: "Musím říct, že dokonce dnes, 26 let po jeho vzniku, je Mrtvá a živá stále velmi moderní, velmi solidní." Mně nezbývá, než se pod to podepsat. Dokonce dnes! ()
Ještě teď nevím, co mám vlastně panu de Winterovi věřit. Zatímco zpočátku skvěle rozehrával svou proměnu z okouzlujícího společníka na člověka, který má jisté potěšení v ponižování druhé osoby, konečné rozuzlení, respektive kriminální zápletka mě poněkud zklamala. Jako by se tam ani nehodila. ()
Zatím určitě nejslabší film mého oblíbeného Hitchcocka, který jsem viděla. Jedna postava nesympatičtejší než druhá, stopáž zbytečně dlouhá. ()
Rebeka (ach ty české překlady) je podle mě nejlepší knihou Daphne de Maurier. Hodně silná nejen zápletkou, ale i citovostí a psychologií postav. Z tohoto pohledu mě film spíše zklamal. Postavy a místa jsem si představoval jinak, ale budiž. Co mi však vadilo především, je že nedůležité slabší pasáže byly až otrocky věrné předloze a naopak ty důležité byly modifikovány k horšímu. Nebyl zde využit potenciál audiovizálního média, a tak celkem v knize živoucí představy hrdinky a pohledy do minulosti zůstavají ve filmu bez vizuálu v narační formě nebo jsou zcela vynechány. Nutné tak postavy působí poněkud chudě a nezajímavě. Ta pozměněná zápletka změkčující vinu navíc úplně změnila vyznění celého překvapivého rozuzlení tajemství manželství de Winterových. Jako film sám o sobě by to bylo dobré, ale s takovou předlohou a režisérem to mohlo dopadnout mnohem lépe. ()
Jedinečná atmosféra doprovázející celý film, který je pomalu vyprávěn. Trochu jsem se bál, co že se bude dít dál po tom, co jsem se dozvěděl, jaká je vlastně "pravda" , ale nakonec to vyústilo ve výbornou půlhodinovou dohru - se skvělým a překvapivým závěrem.. ()
Naprostá pecka. Geniální atmosféra díky které člověk zapomene i na pár drobných chybiček. Hitch ve výborné formě. ()
I přesto, že "Rebecca" se obecně neřadí k těm nejlepším a nejoblíbenějším hitchcockovým dílům, mohl by se dle mého pohodlně uvelebit hned na stupínku následujícím. Obecně řečeno, jde o skělý film. Skvělý je svou působivou a vtahující atmosférou (což není u mistra nic nečekaného), nečekanými zvraty k závěru (rovněž "nečekané") a především pak po vizuální stránce (tak o tom asi žádná). Jinak k tomuto snímku jsem se dostal celkem náhodou, ale o to více jsem ho uvítal. Už proto, že se jedná se o jeho první tvorbu ve Spojených státech....85%. ()
Mám, to štěstí, že mám doma verzi s českými titulky a tudíž jsem nemusela trpět u té dabované... I když český dabing je většinou dobrý, věřím, že občas se nepovede... Knihu jsem milovala už od puberty a byla jsem zvědavá na filmovou verzi a nezklamala mě...Laurence Olivier je ten správný Max deWinter a Joan Fontaine je tak krásný trdlo... Klasika je prostě klasika, co dodat... ()
Další skvělý kousek do sbírky Alfreda Hitchcocka. Ze začátku jsem si říkal, že to nebude nic moc, ale postupem času a děje film nabíral na obrátkách, skvělí herci, pointa. Takže spokojenost. ()
Ač se Hitchcock snažil sebevíc žádnou velkou mysteriózní atmosféru dle mého navodit nedokázal. Navíc první hodina a půl byla bohužel jen o této snaze a plytké romantice. Následně se konečně začlo něco dít, ale přesto nešlo o nic moc překvapivého. Divák u Hitchcocka zkrátka čeká nějaký zvrat. A zde mi nepřišel natolik šokující, abych na něj musel čekat dvě hodiny plné romantiky. ()
Objevila jsem Jean Fontaine. To ostatní za mě už napsala Galadriel. ()
Tohle taky nebude nejlepší Alfred Hitchcock, kterého jsem kdy viděl. Dokonce se ani k jeho nejlepším snímkům nepřibližuje. Může za to opět hlavně první polovina filmu, jenž je hodně utahaná, celkem nezajímavá a vlastně o ničem důležitém ani nevypovídá. Kdyby byla první půlka sestříhána na nějakých dvacet minut, bohatě by to stačilo. Naštěstí tentokrát zafungovala polovina druhá a konečně se dostavil skutečný Hitchcock se svou nejsilnější stránkou. Postupná gradace tísnivé atmosféry, nastolené otázky a zatajené odpovědi. Dokonce to i směřovalo směrem, který jsem neočekával a nakonec jsem byl i docela spokojen. Laurence Olivier v hlavní roli výborný, Judith Anderson plánovaně démonicky nesympatická, jen s tou Joan Fontaine mám i u dalšího Hitchcockova filmu problém. Vůbec mi nesedí její způsob hraní, přesto uznávám její jisté půvaby. Nikdy ale nebude patřit k mým oblíbeným herečkám. Rebecca opravdu není nijak výjimečný film, ale pokud přetrpíte zbytečně dlouhou a nezáživnou polovinu, určitě dokáže docela dobře pobavit… ()
"Paní de Winterová jsem teď já!" Tentokrát průměrný Hitchcock. ()
Tento film veľmi umne pracuje s tézou, že nie je všetko tak jasné ako sa zdá na prvý pohľad. Má určité množstvo zvratov, nie takých, z ktorých divák padá na zadok, ale v tom je jeho sila, lebo tie zvraty nie sú úplne dopovedané a tak vyzýva diváka, aby si príbeh domyslel. Po druhej projekcii však nachádzam hlavne nepresvedčivé motivácie či chovanie postáv. Maxim, v podaní vhodne zvoleného Oliviera, je postavou, ktorá je nám viac a viac odhaľovaná a vzhľadom k tomu sa ťažko chápe jeho predošlé správanie, jeho precitnutia keď sa spomína jeho zosnulá Rebecca. Istá naivita v herectve krásnej Fontaine je úsmevná a v prvých 30 minútach je to dokonca skrz scenár aj hlúpučké, najmä ako sa ľahko dá zbaliť a na všetko poslušne odpovedá ako vycvičený psík. Pre mňa je nepresvedčivé aj herectvo v podaní Sandersa, ktorý hrá Favella, milenca zosnulej. Je to skôr žoviálny výstup, bez precítenia, skôr pre rozptýlenie, no all in all charakter s čudnou motiváciou. Najviac žiari, ako to býva, záporná postava, v podaní Judith Anderson, minimalisticky presná, stelesňujúca akoby démona, ktorý nedá spať v Manderley. Jej postava je spätá so sídlom, priam zrastená, a toto stelesnenie je úchvatne zachytené v snímke. Je to nevídaná rozprávka, sčasti naivná, občas v kŕči, no štýlovo i technicky perfektne nakrútená v gotike. ()
Tísnivý a nepříjemný Hitchcockův film, tentokrát o jedné mladé, slušné a trochu naivní dívce, která se v jižní Francii zamiluje do bohatého a ovdovělého šlechtice Maxima de Wintera. Film začíná tím, že Maxim de Winter stojí na okraji útesu a uvažuje o skoku dolů. Mladá žena na něj křičí a snaží se jej zastavit, ale on ji hrubě odpálkuje se slovy, aby šla dál. Později, v Monte Carlu na Francouzské riviéře, tatáž mladá žena pobývá se svou pompézní starou společnicí na cestách, paní Van Hopperovou, a znovu se setkává s aristokratickým vdovcem Maximem de Winterem, který vypadá mnohem zpupněji. Navzájem se přitahují, a přestože mladé ženě Van Hopperová říká, že Maxim je stále posedlý svou mrtvou ženou Rebeccou, která se prý utopila v moři poblíž jeho panství Manderley, tak si jej stejně vezme a stane se druhou paní de Winter. Maxim bere svou novou nevěstu zpět do Manderley, svého velkolepého sídla u moře v jihozápadní Anglii, kterému dominuje hospodyně, paní Danversová, chladná osoba, která byla důvěrnicí první paní De Winterové, kterou měla velice ráda. Dokonce zachovala Rebeccinu velkou ložnici v západním křídle beze změny a vystavuje různé předměty, které nesou její monogram. Maximovy neustálé připomínky Rebeccina půvabu a sofistikovanosti nakonec přesvědčí novou paní de Winter, že Maxim je stále zamilovaný do své první ženy, což by mohlo vysvětlit jeho občasné iracionální výbuchy hněvu. Snaží se potěšit svého manžela tím, že uspořádá večírek v kostýmech, jak to bývalo za starých časů. Danversová jí poradí, aby si vzala šaty, které na portrétu nosí jeden z Maximových předků. Nicméně, když se jeho nová žena objeví v oněch šatech, Maxim je zděšen, protože jsou to šaty, které měla Rebecca na svém posledním plese těsně před svou smrtí. Nová paní de Winterová kvůli tomu konfrontuje Danversovou, ale Danversová jí řekne, že nikdy nemůže zaujmout Rebečino místo, a snaží se ji přesvědčit, aby skočila z okna v Rebečině pokoji. V tu chvíli je vyhlášen poplach, protože kvůli mlze najela loď na mělčinu a při záchraně její posádky byl objeven potopený člun s Rebecčiným tělem. Maxim nyní své nové ženě přiznává, že jeho první manželství bylo od začátku falešné, když Rebecca neměla úmyslu dodržet své sliby. Místo toho předstírala, že je dokonalá manželka a hostitelka na večírcích. Také tvrdila, že je těhotná se svým bratrancem a milencem Jackem Favellem, posmívala se Maximovi, že jeho majetek může zdědit někdo, kdo nebude jeho potomkem. Během prudké hádky upadla, udeřila se do hlavy a zemřela. Aby Maxim zatajil pravdu, vzal její tělo ven na člun, který pak potopil, a identifikoval tělo (které ovšem nebylo Rebečino) jako její. Krize způsobí, že se druhá paní de Winterová změní, protože oba plánují dokázat Maximovu nevinu. Když policie tvrdí, že existuje možnost sebevraždy, bratranec Favell se pokusí Maxima vydírat tím, že prozradí, že Rebecca nikdy neměla sebevražedné sklony. Když jde Maxim na policii, podezřívají ho z vraždy. Další vyšetřování - výslech doktora, kterého navštívila v den smrti - však odhalí, že nebyla těhotná, ale nevyléčitelně nemocná rakovinou, takže verdikt o sebevraždě platí. I když páchat sebevraždu vrtáním děr do lodi a nálsedním vyplutím s lodí a utopením mi přijde stejně jako Favellovi jako pěkná blbost. Maxim si uvědomuje, že se ho Rebecca snažila přimět, aby ji zabil, aby ho tím zničila. Svobodný muž Maxim se vrací domů, aby viděl své panství Manderley v plamenech, protože jej zapálila šílená paní Danversová. Všichni utekli kromě Danversové, která umírá, když se na ni zřítí strop. Takže na začátku to vypadá jako klasická romantika, postupně však přibývá tísnivý pocit během pobytu novomanželů na panství, a nakonec to vypadá jako detektivka s obnoveným vyšetřováním smrti Rebeccy. Nebylo to špatné, ale znovu bych se na to asi nedíval. () (menej) (viac)
Když jsem před lety četla knihu Mrtvá a živá, měla jsem jisté představy o Daphne, Rebecce a Maximovi. A pak jsem viděla tenhle film a mé představy se zhmotnily. Hitchcock, alespoň podle mého, naprosto geniálně převyprávěl tenhle příběh z pera Daphne du Maurier - příběh o ženě, která se snaží vyrovnat sice s mrtvou, ale i přes to všudy přítomnou exmanželkou svého muže. ()
V tomto filmu není Hitchcock tím, jakým je znám z většiny svých filmů. Snímku chybí klasická hravost a smysl pro humor - pro mě poznávací znamení Hitchcocka, a proto je film překvapivým a odlišným a o to zajímavějším. Již od prvního záběru divákovi neuteče překrásně honosné sídlo, které se stalo další postavou vyprávění (bylo i inspirací pro Xanadu Wellsnova Občana Kanea). Honosný palác tvoří atmosfáru pro milostný příběh dvou novomanželů. Joan Fontaine je nádherně naivní a zoufalá z přízraku bývalé ženy jejího nového muže. Pomyslný duch původní paní domu se tajuplně a mysticky proplítá celým filmem a zahaluje ho tajemností. Konec sice pokulhává po krásně rozehraném začátku, ale jako celek film tvoří vyvážené mysteriózní drama. ()
Kniha sa mi páčila veľmi, a film ma tiež vôbec nesklamal. Ako som si už zvykla na Hitchcockove filmy, žiadne hluché miesta a výborné dialógy od začiatku až do konca. Spĺňa moju predstavu o dobrom filme, človek je tak vtiahnutý do deja, že si ani neuvedomí, že trvá viac ako dve hodiny. ()
Dost silný příběh s výborným Olivierem. Ovšem perfektní zážitek mi poněkud kazila hlavní hrdinka. Já vím, že měla být ctnostná a měla kontrastovat s Rebekou, ale za to submisivní chování by si občas zasloužila průplesk (a to nejsem žádná feministka). ()
Reklama