Réžia:
Alfred HitchcockKamera:
Robert BurksHudba:
Bernard HerrmannHrajú:
James Stewart, Kim Novak, Barbara Bel Geddes, Tom Helmore, Henry Jones, Ellen Corby, Konstantin Shayne, Lee Patrick, Alfred Hitchcock, June Jocelyn (viac)VOD (4)
Obsahy(1)
Slávny thriller majstra filmového napätia Alfreda Hitchcocka rozpráva príbeh detektíva Scottieho Fergussona, ktorý po úraze trpí závratmi a panickým strachom z výšok. Pri jednom z pracovných zásahov stratil kolegu a ťažko sa zranil. Po vyliečení sa odoberá na predčasný dôchodok a nevie, čo s voľným časom. Preto vďačne príjme priateľov návrh, aby sledoval jeho psychicky labilnú ženu Madelaine, ktorá je posadnutá minulosťou. Jej manžel sa obáva, aby si nesiahla na život. Udalosti však naberajú závratný spád, keď Scottie podľahne kúzlu Madelaine... (STV)
(viac)Recenzie (673)
Dobré. Ale nejlepší? Prostě opět jeden z těch úspěchů, které nechápu. ()
Hitchcock ve spojení se Stewartem a překrásnou Novak, to prostě nelze pokazit. Sice jsem pointu tušil, ale nakonec jsem se přeci jenom nechal překvapit a unést... Alfred se mi dostává pod kůži víc a víc. ()
Tohle je problém těchto filmů, které předchází jejich pověst. Daleko raději mám, když od filmu nic nečekám a jsem jím nečekaně okouzlená, než k němu přistupovat s velkým očekáváním. Od začátku jsem pořád čekala až užasnu, no a neužasnula jsem. Ale je pravda, že jsem byla unavená a ta pomalost starých filmů, kdy si člověk může prohlédnout šaty, interiéry, obrazy a snad i vzorky na tapetách mi obvykle nevadí a mám to ráda. Co mi vadilo a lezlo na nervy byla hudba a taky jsem byla překvapená, že mě v podstatě nic moc v ději nepřekvapilo. Ale musím se vší vážností prohlásit, že po skončení to byl jeden z prvních filmů, kdy jsem si řekla - teď bych se na to měla hned podívat znovu. ()
Úžasně natočený thriller. Zhruba do půlky filmu jsem propadala bláznovství, stejně jako hlavní hrdina. O Kim Novak platí heslo "Je tak ošklivá, až je krásná". Hlavně se mi ale ve Verigu líbily barvy, vše je takové barevně veselé a vytváří tak výrazný protipól atmosféře začínajícího šílenství. Hitchcock mě opravdu překvapil. ()
Byla to asi moje pátá Hitchcockovka. Psycho a Ptáci jsou klasika, ale to je i Vertigo. Řemeslně je to zvládnuté skvěle, ostatně jsem ani nic jiného od mistra režiséra nečekala. Kim Novak jsem viděla snad poprvé, James Stewart si mě dokonale podmanil. Má to tu správnou hutnou atmosféru, osciluje to mezi dramatem, thrillerem, romantikou. Možná bych to trochu prostříhala a zkrátila, poslední půlhodinka vyjma posledních asi pěti minut mě moc nebavila, ale přesto jsem moc ráda, že jsem Vertigo viděla, je to nesmírně kvalitní a zajímavý film s nápadem. A takových není nikdy dost. ()
Ti, kteří mě znají, vědí, že starým filmovým kouskům (byť mnohdy považovaným za klenoty světové kinematografie) tolik pozornosti nevěnuji (a pár už jsem jich tady "sundal"), ale občas se mi nějaký trefí do vkusu. Tak je tomu i v případě Vertiga, které mě chytlo již od úvodní scény na střechách, a se zájmem jsem sledoval nový případ detektiva na odpočinku v podání vynikajícího Jamese Stewarta. Alfred Hitchcock je mistrem režie, napětí v kombinaci s pro jeho filmy tolik typickou hudbou by se dalo krájet, pointa mě naprosto dostala. V porovnání s jinými filmy ze stejných let je Vertigo úplně někde jinde. ()
Kvalitní režie, výborná hudba a zajímavý děj s několika překvapeními. Jen ty dialogy občas působily až moc "papírově" (nepřirozeně, zkrátka tak, jak by reálný člověk nikdy nemluvil). Ale možná se mi to jen zdálo. Na Kim Novak jsem mohl oči nechat. Nevím, čím to je, ale ženský ve filmech z 50. a 60. let mají takové specifické kouzlo, což se mi na nich strašně líbí. Proto pro mě měli Connery s Lazenbym ty nejhezčí bondgirl. A Kim Novak ve Vertigu spadá přesně do této kategorie. ()
Jsem spokojen. Po zhlédnutí zubem času ohlodaných Ptáků mě Hitchcock přesvědčil, že si svou pověst mistra klasického thrilleru zaslouží. Zároveň oceňuju Herrmannovu mysteriózní hudbu. (823., 31. VII. 2013) ()
Protože komentářů je tady přes půl tisíce, bude stačit, ocituji-li zde postřeh Slavoje Žižka, týkající se právě symbolu závratě (vertigo): Když Scottie v milostné scéně ke konci filmu vášnivě objímá Judy, která se změnila v mrtvou Madeleine, přestane s líbáním jen na tak dlouho, aby se mohl svým pohledem letmo dotknout jejích vlasů, které jsou opět blond, jako by se chtěl ujistit, že zvláštní rys, který ji dělá předmětem touhy, je stále tu... Vzniká tak protiklad mezi vírem (vertigo - mrtvá věc), který hrozí, že Scottieho pohltí a závratně se vlnícími vlasy (vertigo - živá touha). - Z knihy Slavoje Žižek: Nepolapitelný subjekt.... Po opětovném shlédnutí na ČT2 je jasné, že komentář Slavoje Žižka stačit nebude, že je třeba - zvláště po přečtění jeho několikastránkové úvahy v knize Lacriamee rerum, vstoupit s ním do juxtapozičního dialogu: Scénář Samuela A. Taylor,a Aleca Coppela je jedním z nejlepších v celé kinematografii, přestože (a zřejmě právě proto!) je schématicky rozdělen na dvě (zdánlivě) oddělené části, z nichž druhá reflektuje první. První část "provedení zločinu", druhá část "rekonstrukce zločinu" jsou psychologicky v pravém opaku, tedy naprosto totožné. V první se Scottie bláznivě zamiluje do Madeleine (ideálu, který představuje, protože skutečnou Madeleine nikdy neviděl), ve druhé části ji (Madeleine/Judy, skutečnou ženu) stejně tak nenávidí. Judy (jako Madeleina) naopak Scottieho vášnivě podvádí (nejexpresivněji ve scéně "mezi bryčkami", kdy při jeho polibku netrpělivě sleduje signály ze zvonice), a potom (Judy jako Judy) jej miluje až za hrob, neboť si uvědomuje, že jeho lásku nikdy nezíská. Jedná se tedy o jakýsi milostně kriminální čtyřúhelník, protože Scottie zastupuje, podobně jako Judy, také dvě polarity v jednom. ()
Je až neskutočné, akým suverénnym spôsobom dokázal ten malý tučný pánko vtlačiť svojim filmom tak úžasný punc jedinečnosti, originality a neotrasiteľného perfekcionizmu, ktoré dýchajú z každej kompozície, z každého záberu, z každej sekvencie jeho majstrovských diel...za niečim takým by som už nehľadal intelektuálnu vydretosť a remeselnú predcíznosť, ale jednoznačného Hitchcockovho génia!! ()
Ťahalo sa to ťahalo ako sladká žuvačka z pusy až to prasklo. ()
Chlápek v noci po příjemné společné večeři odchází z dámina pokoje ... a jen zavře dveře a neřekne ani bůů? A já měl za to, že v týhle historický době byli lidi naopak ultraslušňáčtí - viz. třeba jen celé vykreslení vášnivé lásky scénami s tisknutím rtů na druhé rty, případně větou "Tolik jsem tě miloval!" Tak takovýchhle volovin si prosim pěkně všímám, když se moc nebavím. Je to přecejen 60 let staré a tak se všem velmi omlouvám, ale nějak to nežeru... a co je asi nejvtipnější a zároveň nejubožejší - nechápu to... Celej film jsem neměl tušení o čem to má jako být... Vykreslení charakteru hlavního "hrdiny" = 0, nic... ani prd.... tupá treska ... A ještě ke všemu se chová tak trochu jako muslim - ženská nemá do ničeho co mluvit, on je přece pánem tvorstva. Přitom do něj jsou z nějakého důvodu zblblé obě dvě ženy (jedna z nich dokonce dvakrát), co se ve filmu objeví. Přepálená stopáž, napětí moc nebylo, tak snad jen ta režie, kamera. Připadá mi víc než vtipný, jak se tu všichni rozplýváte nad hereckými výkony ... vždyť to je směšný, hlavně ten chlápek se většinu filmu tváří jak zcepenělej kůň bez mozku (no a k tomu zápletka, kdy převlíknem holku, nalíčíme jí a změníme barvu vlasů a muž, co jí k smrti miloval, jí nepozná ... ) ()
A já si pořád myslela, že je to o strachu z výšek - jako kdyby se hlava nemohla zatočit z ničeho jinýho! Kdyby to nenatočil Hitchcock, asi bych pointu uhádla o něco dřív, ale právě to sladký tápání, kdy se člověk potácí na pomezí záhady a racionality, mě na Vertigu nadchlo nejvíc. James Steward a Kim Novak sice nejsou z nejlepších herců, role ale až na pár dílčích zaváhání zmákli v pohodě, pak mě taky potěšila úžasně tajuplná hudba. Radyo má recht, tohle se musí vidět. ()
Konečně jsem se dostal k další legendě a rozhodně to stálo za to! Skvělej náboj s lehce mysteriozní zápletkou, femme fatale jak má být! a parádním zvratem v celym ději. Herecky i režijně velmi slušně zvládnuto. Film si vás pěkně drápkem přichytí a už nepustí. Jednu větší výtku ovšem mám a to je lehce odbytej závěr - vývoj některých postav šel úplně do ztracena ( B.B. Geddes především ) a vůbec je to takový zbytečně uspěchaný. Škoda, jinak by to byl maximální zážitek.... ()
Majstrovské dielo. Od Alfreda Hitchcoka opäť ďalší skvelý snímok, ktorý rozhodne patrí medzi jeho najlepšie. Možno, že aj je. Na filme sa mi páčilo mnoho vecí, napríklad kamera, ktorá je v každých Hitchcokových filmoch úžasná, scenár, ktorý síce nemal nomináciu na Oscara, ale rozhodne bol skvelý, herecké romantické duo Scott-Madeleine, ktoré bolo skutočné ojedinelé krásne, réžia - tiež bez nominácie, ale tiež úžasná. Ale zo všetkého najviac ma aj tak zaskočila a omámila nadpozemská hudba. Bez nej by bol celý film ako akýsi suchar. S dejom dokopy vytvárali niečo neskutočné, niečo iné, niečo, na čo som v iným filmoch nebol vždy zvyknutý - NEUVERITEĽNÝ ZÁŽITOK. Z celého filmu som mal jeden veľký, ktorý som dosť dlhú dobu z nejakého filmu nemal. Film Vertigo ma dokázal akosi uzamknúť, nechal ma premýšľať nad rôznymi vecami, nechal klásť si pri ňom rôzne otázky a nasledovne aj odpovede. Očaril a nespôsoboval mi žiadne ujmy. Psychicky vykolísal, ale nie natoľko aby mi to uškodilo. Pre mňa dokonalý počin od majstra Hitchcocka a ďalší úspešný triumf do jeho režijnej zbierky. Dokonalá záležitosť, ktorá predbehla svoju dobu o pekný kus desaťročí. 90% ()
waw. Jednim slovem nadhera. Uzasni herci, perfektni story, dokonala hudba a nakonec genialni reziser. Tempo filmu graduje az nakonec, kde onemnite uzasem a prave v tento pravy cas spadne opona. Nejen v tomto je prave Hitchcock tak genialni. ()
tento oslavný snímek mi moc nesedl. Možná jsem od něho očekával něco jiného. Mysteriózní mi taky moc nepřipadl a odhadl jsem zápletku docela brzy, ale ve své době byl určitě významný a převratný svou konstrukcí. Víc než průměr dát nemůžu. Neznám moc Hitchcockových filmů, ale zatím u mě vedou Ptáci. ()
,,Vertigo" kombinuje v takmer jedinečnej rovnováhe Hitchcockov drzý cit pre psychologické šoky s jeho elegantným géniusom pre elegantnú štýlovosť. 8/10 ()
Do plného hodnocení mi něco chybí. Možná je Vertigo až příliš dlouhé na v celku jednoduchý příběh. Hitchcock režírovat umí, ale tady přece jenom scénář trošku pokulhával. Dialogy a twisty jsou výborné, ale i tak. Napětí v některých scénách je jako bych byl na místě osobně, ještě k tomu podpořené mrazivě brilantní hudbou. Kim Novak je pěkná, ale Stewart jí přehrává o hodně. A ten konec... to je prostě něco. -"One final thing I have to do... and then I'll be free of the past." ()
Maestro Hitchcock opat natocil zanrovy skvost. Scenar je genialny : Sukromny detektiv James Stewart ma za ulohu vysetrovat pripad dievcata so samovrazednymi sklonmi. A moze sa zacat perfektny pribeh. V roli dievcata sa predstavila Kim Novak, a obaja, aj sukromny detektiv aj dievca podavaju skvele herecke vykony. K tomu husta atmosfera, ktora pekne graduje, ako film speje ku koncu. A za zaverecnu mrazivu scenu musim dat absolutiorium. Zaujimave, ze Vertigo mozno vykladat 30 roznymi sposobmi a interpretaciami - a vsetky mozu byt spravne! Takyto film mat ako zmysel zivota, natocit - a umriet. Nadhera. 100 % ()
Reklama