Réžia:
Jan HřebejkScenár:
Petr JarchovskýKamera:
Bartek CierlicaHudba:
Petr OstrouchovHrajú:
Aňa Geislerová, Ondřej Sokol, Martin Finger, Klára Melíšková, Gabriela Míčová, Josefína Marková, Samuel Budiman, Lenka Krobotová, David Novotný (viac)Obsahy(1)
Rodinný priateľ je prvým z filmov z trilógie Záhradníctvo, rodinnej ságy, ktorá časovo predchádza kultovej snímke Pelíšky. Tri mladé ženy (Aňa Geislerová, Gabriela Míčová, Klára Melíšková) a ich dve deti (Samuel Budiman a Josefína Marková) čakajú počas nemeckej okupácie na návrat svojich väznených mužov a otcov (Martin Finger a Jiří Macháček). Vojnou vynútenému rodinnému spoločenstvu zatiaľ obetavo pomáha rodinný priateľ, lekár Jiří (Ondřej Sokol). Film je príbehom lásky, ktorá nesmela byť naplnená. Rozpráva príbeh o vernosti, túžbe, vine a láske, o odchodoch a návratoch, o rodine, rodičoch a deťoch. Je to rodinný portrét videný pohľadom žien, ktoré dal dohromady sám osud. (Forum Film SK)
(viac)Recenzie (250)
Jednoznačně nejslabší díl z celkem pěkné trilogie. ()
Takhle zazdít tak silný namět umí jen duo Hřeben Jarostkví. Tempo filmu bylo konstantní od začátku do konce, což je na drama velmi špatné vyznamenání. Dlouhé táhlé nudné sekvence filmu byly jako poslední kapka pro učně harakiri. ()
film dvou tváří...jako (melo)drama jedné rodiny celkem funkční,jakožto drama z války pak ale vůbec.Nebýt zavřených manželů tak by vlastně ani nebylo znát,že se děj odehrává za války.Atmosféra je poklidná a nic moc tomu nenasvědčuje.Až divákovi přijde,že je film točený primárně očima dětských hrdinů.Herecké výkony jsou standardní,osobně mě Ondřej Sokol přijemně překvapil.Co je naopak zklamání je fakt,že Zahradnictví působí velmi často neuvěřitelně prázdně a ve finále tomu všemu nasadí korunu konec,který pojmul rozloučení s jednou z hlavních postav tak jak ho pojmul...nedůstojně,snad aby se tvůrce nemusel snažit cokoliv vymýšlet a ušetřil si práci....60% ()
Taxa Hrebejk znovu vratil do priemeru a reziserskej rutiny - a to po planobach ako su Libanky 2013 a Zakazane Uvolneni som myslel ze je s nim amen a ze by najlepsie urobil, keby sa na filmy vysral. Teda pardon, mne to zase uletelo, chcel som napisat ze ukoncil karieru. kazdopadne Pelisky uz Hrebej neprekona, to som si isty, a uz asi nebude ani Pupendo novodobe. Ma to predchadzat komedii Pelisky, ale nejak slabo nadvazuje, rezisersky len rutina, bez zapamataniahodneho momentu, nuda a k tomu vatovo plane plky. 54 % ()
Pro mě to bylo hodně velké překvapení. Kvůli nízkému hodnocení a špatným komentářům jsem očekávala vážně minimum a možná proto jsem z kina odcházela spokojená. Je pravda, že je to trochu delší a místy se to táhne, takže jsou tam hluchá místa, ale herecké výkony jsou skvělé a na nich se celý film staví. Ondra Sokol mile překvapil, Aňa Geislerová byla skvělá jako vždy a Sabina Remundová se postarala o vtipnou stránku. Malinko mě šokoval konec, který mě mrzí, protože odstranili postavu, která na celém filmu byla to nejlepší, ale i tak jsem zvědavá na další díl. ()
Jo,kde sou ty doby,když nás mainstreamový fandy Hřebejk bavil svejma filmama,navíc skvostně obsazenejma.Teď si sice plní nějaký svoje osobní ambice,ale zábavu nechal někde ležet,A trvá to už delší dobu.Tohle byla nehezká nuda,a když na obrazovku vylezla slonice Redmundová a začala se cpát koláčema,nebo co to bylo,tak sem byl zralej na to,to vypnout.S obtížema dokoukáno,ale zbytečnost.40%. ()
Viděno na slavnostním zahájení Finále Plzeň 2017. Zahradnictví: Rodinný přítel je ukázkovou českou filmovou prací současné doby. Po technické stránce je to velmi dobrý film, který zaujme detailem obrazu a potřebnou dynamikou. I herectví, pokud se dokážeme oprostit od nešťastně obsazeného představitele hlavní mužské role, potěší. Pouze po stránce obsahové a sdělné je to již mnohem slabší. Úspěšná autorská dvojice Jan Hřebejk - Petr Jarchovský má za sebou dlouhou cestu a jejich styl práce se dostal do roviny umné rutiny. Okamžiky dokáží zkušeně sestavit účinně a působivě pro stereotypem otupené oko diváka. Ale jsou to jen postupy, léty prověřené a zdokonalené sesbíráváním zkušeností. Jde jen o okamžiky a samotná soudržnost podstaty celku je chatrná a nejasná. Nevypráví se jeden hlavní příběh, ale několik drobných, které jsou v celek pospojovány dobou a prostředím. Dramatická linka se nešikovně rozvalí po celém plátně a místo katarze se zabývá detailem a stav duše zůstává zachován v nedotčení a zapomnění počátečního stavu zamýšleného vyústění. Je to jen vyhoření? Hlavní postavou první části dramatické trilogie je Vilma (šarmantní Aňa Geislerová) a její samota i rodinná pospolitost v nelehké době strachu. Sarkasmus cynického osudu je ovšem poklidný a bez náznaku odporu, či nespokojení. A bez potřebného účinku znehodnocuje výsledný dojem. Hlavní mužskou postavou je laskavý lékař Jiří (Ondřej Sokol), obětavý ochránce v trudné době. Kultivovaná zdrženlivost k cíli nevede. K obdivu slouží pouze exteriérové stylové stavby. Důležitou postavou je Jindra (zajímavý Martin Finger), dlouhou dobu nezvěstný manžel Vilmy. Návrat zpět do života je snadnější, než by se mohlo zdát. Mezi výrazné postavy patří Bedřiška (Klára Melíšková) a Ela (zajímavá Gabriela Míčová), vystrašené a starostlivé sestry Vilmy. Z dalších rolí: manžel Ely a provozovatel kavárny Otta (Jiří Macháček), jejich bezprostřední syn Karlík (Filip Březina), Jindrova starší zapšklá sestra Marči (Sabina Remundová), jejich mladší ustrašenější sestra Emilka (Lenka Krobotová), její obezřetný manžel a nadšený zahradník Miloš (zajímavý David Novotný), další nezvěstný druh s nejasným osudem Karel (Karel Dobrý), či vitální dcera Daniela (Rozálie Peřinová). Konzumní prostředí a autorská vyhořelost společně s umnou profesní rutinou sice vykouzlili vizuálně zajímavý příběh, ale bez potřebné hloubky, sarkastického nadhledu, či sugestivního vyprávění. Obsahově je film nestálý, psychologicky prázdný a sdělně zmatený. Takový je stav české kinematografie. ()
Nekolik velmi dobrych scen, par zajimavych dialogu, pekna kamera. Pozitivne pobavi i postavy hrane Sokolem, Remundovou a Krobotovou. Rezie je ovsem spatna, vse je strasne staticke, ploche a pres dane tema skoro bez emoci... Bez atmosfery, tri hvezdicky s odrenyma usima. ()
Osobně v tom nevidím žádný problém. Ostatní asi čekali nějaké drama, odboj, nebo že se prostě něco stane. Film je ale o o tom, že se neděje nic, a většina aktérů si asi i přeje, aby to tak zůstalo. Drobná vyprávěnda z rodinného života za války, kdy tatínci šli do basy a jejich místo zaujal na šest let rodinný přítel. Ve vší slušnosti, pokud možno. 60% ()
Budu spoilerovat, tak to nečtěte!! Úplně vidím, jak scéna s koněm byla absurdní v realitě, rozepře o lustr, nebo setkání starých přátel po zmrtvýchvstání chladně emotivní a nebo komunitní bydlení tří žen ve vile na kraji města. Všechno super, ale (!) z plátna to je plytce mělké a jednoduše nefungující. Víme, že to nemá být humorné, ale to neznamená že to bude rozvláčné. (z kina se vracet po skoro dvou hodině a půl je moc.) (Sokola jsem se bál že film pohřbí, ale docela herecky roste, tak jako vesnická tetka Sabina, ale dialogy někdy zmatené, a gesta prázdná.... přesto věřím, že bude líp.. .. Možno ještě podotknouti, že se mi líbily "lidské prvky" v herectví, např. skočení si do textu, špatně se zapalující svíčka, prostě věci ze života, které se ve filmu, pokud není artový, moc nenosí. ()
Být "antihřebejkovec", určitě bych našel spoustu více či méně podstatných věcí, za které bych mohl celý film rozcupovat. I když označil film za "odpad", jak jsem tu už taky zaregistroval ze strany minimálně dvou uživatelů, to chce už od dotyčných hodně odvahy (nebo možná spíše i drzosti).... I kdyby totiž byl scénář filmu jakkoliv děravý, a byly v něm jakékoliv dramaturgické nedostatky, tak určitě je třeba na snímku vyzdvihnout minimálně skvělou výpravu a super dobovou atmosféru, která z filmu vyzařuje. (viz i třeba použitá hudba z Voskovce a Wericha). I původní hudba Petra Ostruchova má svou těžko zpochybnitelnou kvalitu. Mě osobně se ale například hodně líbilo, jaký "koktejl" vážných a humorných momentů se podařilo Hřebejkovi s Jarkovským ve snímku namíchat. Že některé ty momenty mohou vyznívat z dnešního pohledu trošku i banálně je klidně možné. Ale věřím, že přesně takový byl i život za protektorátu. Doba byla zlá a tak lidem prostě nezbývalo, než se upínat k drobným radostem jako třeba, že někdo někde sehnal nějakou ne zrovna lehce dostupnou laskominu a si vypůjčil promítačku s černobílým filmem. Velmi těžko si lze z našeho dnešního pohledu představit, jaké to muselo být pro tři osamělé ženy se svými protějšky ve vězení zvládat všechny ty rodinné starosti (včetně péče o své děti). V tomto směru nelze o žádné banalitě hovořit. Postava "rodinného přítele" lékaře Jiřího je v kontextu celého vyprávěného příběhu zcela zásadní. Ondřej Sokol možná není (alespoň zatím) moc dramatický herec (a rozhodně to není můj "šálek kávy"), ale rozumím i důvodům, které Hřebejka k jeho obsazení patrně vedly. Jeho postava má totiž ve filmu více poloh. Na jednu stranu jsme (zejména v druhé části filmu) svědky toho, jak se musí vypořádat s nenaplněnou láskou, a zde by mohl být Sokol přeci jen přesvědčivější. Síla této postavy je však vyjádřena zejména ve scénách, které poukazují na nezištnost a obětavost, s jakou se snaží být ženám (a jejich dětem) oporou. Dokáže přitom vymyslet i lecjakou blbinu (např. zahrát a zazpívat na kytaru legrační písničku, nebo poutavě předčítat dětem na dobrou noc) jen aby ženy (a hlavně jejich děti) rozptýlil. A právě v tomhle ohledu je prostě Sokol jednoznačně správná volba. Když už jsem psal o tom z mého pohledu fungujícím "koktejlu", musím jednoznačně vyzdvihnout všechny dětské role. Casting se v tomto případě rozhodně vyvedl. Jejich herecký projev mi přišel zcela přirozený, stejně tak přirozený je i způsob, jakým se děti v celém filmu vyjadřují. Nechybí zde humor, ale ani dojetí. To třeba při scéně, když se společně děti před spaním modlí o ochranu pro své uvězněné tatínky. Samozřejmě má film i svá slabší místa. Určitým problémem je už samotný fakt, že uvědomělý divák (divák co zná jména postav Jindřicha a Vilmy z Pelíšků v podání Jiřího Kodeta a Emílie Vašáryové a ví, že zde by se měl dozvědět o těchto postavách něco nového) neprožívá tak silné překvapení (a možná trošku i jisté zklamání či hořkost) jako samotné postavy tohoto filmu v okamžiku, kdy se údajně mrtvý Jindřich vrací po válce domů. Proto si možná ani tolik neužije vše, co tomuto momentu předchází. Otázkou proto je, zda některé z těchto scén nemohly být přeci jen trošku kratší. Naopak mi přišlo trošku zvláštní, jak se autoři snímku v jeho závěru "vypořádali" s postavou Jiřího. Nechci tím kritizovat samotnou změnu vypravěčského stylu, ke které zde dochází (a která je patrně motivována právě potřebou nějak zakončit příběh "rodinného přítele"). Ani mi nepřijde nepatřičné to samotné vyústění jeho osudu. Naopak mi to, vzhledem k charakteru této postavy a k tomu, s čím se musela vypořádat v důsledku návratu Jindřicha, přišlo jako dost logické. Ale v kontextu celkové délky filmu, mi přišla škoda, že tomu byl věnován tak malý prostor. Asi bych si dokázal ve filmu odpustit i postavu Sabiny Remundové, i když z hereckého hlediska ji nešlo moc co vytknout. Jen mi ale moc neseděla do celkové atmosféry filmu. Přes tyto dílčí výhrady, a rovněž s přihlédnutím k zatím z mého pohledu nespravedlivě nízkému hodnocení ze strany ostatních uživatelů csfd (i filmových kritiků), jsem na první dobrou hodnotil film pěti hvězdičkami....Po druhém shlédnutí ale snižuji na 4 hvězdičky, mj. i proto, že jsem přesvědčený, že Dezertér je přeci jen z celé série nejlepší. () (menej) (viac)
Rodinný přítel je o příteli, který by si převelice přál koitus s Aňou. Jenže tenhle rodinný přítel zvolil vyčkávací techniku, která po čtyřech letech vyšla vniveč v důsledku návratu domnělého nebožtíka zpět do manželské postele. Celkově nezáživné a bez jakéhokoliv tahu na branku. 42 % ()
Děkuji (!!!) Cinemartu, že mě nepozval na projekci. Při představě, že bych musela sledování tohohle plytkého, unylého blábolu s kostrbatým scénářem a chybějící dramaturgií absolvovat v kině, na mě jdou mdloby. Hvězda za pěknou výpravu a lokace. Jinak je to čiročiré peklo u kterého mě zajímala celou dobu jedna jediná věc - hráli v tom ti herci dobrovolně? ()
Ja ti neviem. Dosť ťažkopádne, bez nejakej iskri. Chalanko ma po ruke tri opustene ženy na 6 rokov a nefukne ani jednu? Divné. Chýbalo tomu tempo, chýbal tomu občasný vtip. Chýbalo tom celkovo veľa vecí, čo by z toho spravilo lepší film. Obsadenie však fajn, dajte ďalšie diely. 2 z 5 ()
Děs běs. Jak si vůbec někdo mohl dovolit přirovnávat nebo spojovat tuhle hrůzu s famózními Pelíšky. Nic tady není dobře. Příběh je slabý. Postavy jsou nesympatické. Emoce nulové. Je to naprosto zbytečná krávovina, kde se jen kecá a nic neděje. Bohužel tohle nemá čím zaujmout a je to jen další český filmový průser. ()
No jo, no. Ke vzniku dobrého filmu zkrátka opravdu nestačí, abyste jej nazvali prequelem k jednomu z nejlepších českých snímků vůbec. Zvlášť, když nemáte pořádný nosný příběh, nemáte dobrý scénář a hrají vám v tom průměrní až lehce nadprůměrní herci. Protože pak vznikne Rodinný přítel. Nudný, nemastný, neslaný film, kde ani jedna z postav není osobnost, ani na jedné vám nezáleží, a kde sice lidi zatýká Gestapo, ale vy nevíte za co. Zato se třičtvrtě hodiny díváte na to, jak tři ženské, jeden chlap a dvě děti slaví za války Vánoce. Cokoli se ve filmu děje, nemá na diváka žádný dopad. Ani scény, které by měly zřejmě vyznívat dramaticky, vás nechají naprosto chladnými. Výprava je chudá, nemáte pocit Prahy za války, protože celý film se odehrává v jedné osamocené prvorepublikové vile a v jejím několik metrů vzdáleném okolí, a když tvůrci potřebují chabý děj „posunout dál“, vloží mezi scény kousek archivního materiálu. Rodinný přítel je zkrátka všechno to, co Pelíšky nebyly – nudný, bezdějový, nezajímavý, postavami bez povahových rysů oplývající, dobově nevýstižný film bez nadprůměrných hereckých výkonů a bez jakékoli atmosféry. Takto tuctový snímek by se mi nelíbil ani, kdyby běžel v neděli večer na ČT1, chtít za něj peníze v kinech pak hraničí s drzostí. ()
Tak nějak jsem čekala, že trilogie „Zahradnictví“ od pánů Hřebejka a Jarchovského bude srdcově vymazlené dílo.. Zatím jsem viděla pouze první film „Zahradnictví: Rodinný přítel“ a naprosto nechápu, že se pod ním mohli právě tito dva pánové podepsat.. Opravdu jde něco podobného do kin? Nemělo spíš jít o mini seriál na nedělní večer s ČT1? Na obrazovce se děje spousta věcí, ale tak nějak nelogicky.. V prvním konání se seznamujeme s mužskými protagonisty v zahradnictví.. Ty poté zatknou (proč? co s nimi je? Co prožívají?) a najednou jsou nám představeny tři sestry (manželky zatčených).. Ženy se sestěhují do jednoho domu a tam nějak čas plyne.. Kolem nich se míhá spousta dětí (proč příběh např. neukázat z pohledu dětské poetiky)? Vlastně se nestane za celé dvě hodiny nic zajímavého, převratného, mimořádného.. Spíš jsem se snažila zorientovat, které postavy jsou těmi hlavními aktéry, kam film směřuje a kde vlastně je ten příběh.. Nakonec jsem pochopila, že se asi mělo jednat o to, že jedna z žen tak dlouho neviděla manžela, až se zamilovala jinde.. Nebo spíš na ní zbyl manželův kamarád, který se celou dobu jeho pobytu ve vězení staral o všechny tři ženy a všechny jejich děti stejně, když její choť byl prohlášen za mrtvého.. Světe div se, manžel se o pár scén později vrací, a tím se cesta k rodinnému příteli (se kterým si nedala ani pusu, nevyznali si lásku a celý jejich vztah postrádal vášeň, lásku a jiskru) uzavírá.. Do toho si ostatní postavy prožívají svoje epizodní úskalí (např. afektovaná tetička v podání Sabiny Remundové zběsile bojuje nejen o moučníky, ale také o poděděný lustr).. Film „Zahradnictví: Rodinný přítel“ absolutně nezachycuje tíživou atmosféru tehdejší doby.. Nezachycuje ani tíživou životní situaci jedné velké rodiny.. Podle mě ukazuje „jen“ nádherné prvorepublikové lokace, vybavení, jídlo, zvyky a tradice.. Takže taková reklama na prvorepublikový životní styl bez kousku emocí.. Herecky něco ušlo (sestry) a něco už bylo horší (Ondřej Sokol).. Po shlédnutí mám v hlavě chaos a překvapuje mě naprostá nesložitost příběhu a prostota scénáře.. Za mě propadák.. ()
Na to, jak se o tom mluvilo i herecké obsazení bylo lákavé, tak jsem na to byl hodně zvědavý, ale měl jsem velký problém se na to vůbec dodívat do konce. Nechci házet celou trilogii do pytle, že dopadne stejně. Určitě se nechám překvapit a když budu mít chuť, tak se na zbývající dva díly podívám, ale tohle bylo úmorné. ODPAD! ()
Obecně se mi tenhle trend netočit "dvojku" ale zneužít úspěch filmu natočením toho "co bylo předtím" moc nelíbí. Despekt je dobrý, protože bývám spokojený i s málem. Tady bohužel nebylo ani to málo. Dejme tomu, že je to kvalitně natočeno ale nuda je tak hmatatelná, že není problém ji vidět i v očích herců. Dám šanci i dalším filmům z trilogie, ale mám trochu strach. ()
Hřebejk se sice na tenhle typ filmů hodí, ale sám sebe zřejmě nepřekoná. Líný, nepřehledný a vcelku jednoduchý příběh z války neměl nic, čím by (překvapivě) zaujal. Byť tohle bylo hodně průměrné, tak tipuji, že druhý díl odehrávající se v padesátkách bude lepší. 57%. /KINO SLOVANSKÝ DŮM/ ()
Reklama