Réžia:
Armando IannucciKamera:
Zac NicholsonHudba:
Christopher WillisHrajú:
Steve Buscemi, Jeffrey Tambor, Simon Russell Beale, Jason Isaacs, Andrea Riseborough, Michael Palin, Olga Kurylenko, Rupert Friend, Paddy Considine (viac)Obsahy(1)
Piateho marca 1953 umiera muž. Týmto mužom je Jozef Stalin. Po jeho skone vypuká v radoch jeho najbližších totálny zmätok a panika. Na to, čo nastane po skone veľkého vodcu, sa doteraz báli iba pomyslieť. Veď Lenin bol, je a bude vždy živý. Prečo by nemohol byť aj Stalin? Behom jeho života sa sústredili predovšetkým na to, ako ho prežiť. A teraz sa začnú naplno prejavovať absurdné a pokrivené charaktery všetkých týchto Stalinových pohrobkov. Začína boj o absolútnu moc nad komunistickou ríšou, ktorá do tejto chvíle patrila len a iba brutálnemu diktátorovi. O najvyšší post alebo aspoň o bezpečné miestečko pod ním sa bijú tí, ktorí sa za dobu Stalinovej krutovlády dokázali zbaviť akéhokoľvek vlastného názoru. Stále sa uisťujú, čo by tomu alebo tamtomu povedal Stalin, a čo by sa im za to asi tak mohlo stať. Povýšenie? Gulag? Oprátka? Koho sa majú báť teraz? Jedni kujú pikle proti druhým a do toho spoločne organizujú okázalý diktátorov pohreb. (Cinemart SK)
(viac)Recenzie (438)
Myšlienka je zrejmá, a tiež mi bola príjemná tá plejáda slušných hercov, ale to je asi tak všetko. Humor, ktorý ma nebavil, trápnosť, ktorú sa nepodarilo premeniť na funkčný vtip. Teda aspoň podľa môjho názoru, no priznám sa, nechápem tie štyri hviezdy a viac. Veľmi slabý priemer, ale to len protekčne kvôli Buscemimu. 50/100 ()
Natočit absurdně komediální satiru z prostředí Stalinských čistek a boje o moc mezi Berijou a Chruščovem, tak to je slušně ostrý - nápad černý jak noc, a řeže do živého pomalu jako by natočili Grotesky z Treblinky. Není divu že se do toho pustili i Steve Buscemi a Michael Palin z Monty Pythonů, protože jen málokdo jiný z komediálních herců má tak velké koule. Perfektně do svých rolí sednou. A funguje to, nejen tím hnusem všude kolem, ve chvílích kdy husina na zádech připomíná spíš dikobraza, ale i v té prolínající se komediální rovině. Mrazivé i když se politbyro hádá o tom kdo bude stát ve Stalinových chcankách, brutálně černočerně vtipné i při posílání desítek lidí na smrt. Samozřejmě o to smutnější je, že v Rusku si ten film nepustili do kin, že Rusové jsou až takovým národem prakokotů, že zase začínají na tyhle podlidi vzpomínat s láskou. Ne že by to už někoho moc překvapovalo. ()
Vynikající politická satira je humorná i mrazivá zároveň, francouzská produkce vyzvala britského režiséra k jejímu zfilmování, proto je také snímek v angličtině. Ale nic mu to neupírá na schopnosti zobrazit intriky soudruhů Berji a Chruščova. Škoda snad jen, že jsme se nedočkali pověstného mlácení botou druhého zmiňovaného. Že je Buscemi jako vždy skvělý, nemá snad smysl ani psát, ale jeho výkon si to prostě zaslouží. ()
Tohle je hodně přísný. Možná nejmrazivější "komedie" (spíš satira) za dlouhou dobu. Bez ohledu na míru fabulace, přesně takhle si představuju stalinistické Rusko - neustálý strach, nejistota, paranoia, brutální a nekompromisní jednání de facto s kýmkoliv, nulová úcta k lidskému životu (natož k lidským právům). Je to hodně absurdní, ale snad nikdy to přitom nesklouzne k ryzí parodii. A o to je to působivější a děsivější... Herci samozřejmě super, nejlepší imho Buscemi jako Chruščov, S. R. Beale v roli Beriy a Jason Isaacs jako polní maršál Žukov. 80 % ()
Toto je ten typ filmu, pri ktorom sa treba len smiať na skvelom čiernom humore a absurdných situáciách zahraných vhodne zvolenými hercami. Netreba príliš rozmýšľať nad tým, že tá absurdita má vlastne veľa spoločného s realitou a že šašovia v politike boli, sú a budú (a momentálne vedú tí naši na SR). Film ale obsahuje niekoľko vydarených scénok (zopakovanie úvodného koncertu, hlasovanie za návrhy, samotný pohreb...), o ktoré by bola škoda sa pripraviť. ()
Naprosto vynikajicí!! Ze začátku mi trochu vadilo, že osazenstvo není ruského původu a nemluví se rusky. Jelikož jsem si myslela, že by to mělo mnohem lepší atmošku a celkově by to přidávalo na teatrálnosti. Nicméně po pár minutách jsem zjistila, že ruština ani ruské osazenstvo není vůbec potřeba. Právě naopak. Buscemi mi vážně chyběl, jeho ksichtík jsem neviděla ani nepamatuju a prostě je to můj oblíbenec. A Jeffrey Tambor a Simon Russell Beale mě velmi mile překvapili a potěšili! Opravdu vynikající výkony. Navíc nechyběla ani ozdoba v podání Olgy Kurylenko. A v poslední řadě musím vyzdvihnout exceletní humor, ten vážně neměl chybu! ()
Dost zajímavý film. Satiricky podané okolnosti Stalinovy smrti v rámci historické přesnosti. Je docela drsné, pokud to tam tehdy nějak podobně probíhalo. Boj o moc a nastolení nových pořádků není jen tak. I herecké obsazení je zvolené docela slušně. Ani se nedivím, že je to v Rusku zakázané, některé scény jsou dost drsné. "Máme nějaké doktory?" ()
Kouzelná, černá, bizarní komedie, u které se hodinu a tři čtvrtě smějete, jen abyste pak zjistili, že vlastně není moc čemu a že vás vlastně mrazí. Skvělý námět o bezohledném boji o moc mezi skupinkou figurek, které jsou "čirou náhodou" nejmocnějšími muži v zemi. Nejlepší bylo trio Buscemi - Tambor - Russell Beale... 100% ()
Takhle dobrá politická satira tu už dlouho nebyla. Excelentně napsané, bravurně zahrané, skvěle natočené, geniálně vypointované. Skoro u každého zasmání vás až zamrazí, když si uvědomíte, čemu se to vlastně smějete. ()
Pokud budete tenhle film brát čistě jako komedii budete určitě spokojeni. Je sice hodně černá, ale to jí rozhodně neubírá na kvalitě. Ba naopak, je to její největší devíza, spolu s výborným Stevem a několika opravdu vtipnými situacemi (hlasování výboru, generál Žukov, nahrávání desky), kde jsem se opravdu královsky pobavil. A to mi dnes bohatě stačilo. Zároveň je to konečně film o Rusku, natočený na západě, který má své nesporné kvality. ()
V mnohom desivá a fascinujúca filmová komédia a dráma. Veľmi dobre roztriedené. Nemôžem to ale nazvať dramédia. Lebo to by skôr patrilo iným filmom. "The Death Of Stalin" má v sebe prvky komédie, no rozhodne to podľa mňa nie je film, na ktorom by sa človek neustále zabával, ako to bolo napríklad nedávno v prípade "Game Night". Komédia skôr plynie z dialógov a situácií, ktoré sú miestami absolútne absurdné, no súčasne človek nemá problém im uveriť, lebo to bol Sovietský Zväz v 50-tych rokoch. A sami vieme, čo sme tu mali my za situáciu v 50-tych rokoch. Postavy sú napísané veľmi dobre, dialógy sú silné, no súčasne človeka až mrazí, keď vidí aké praktiky v tej dobe fungovali a ako všetci bojovali jeden proti druhému iba preto, aby si upevnili svoju moc a mohli zasadnúť na stoličku, ktorá ostala po Stalinovi prázdna. V realite si myslím, že ide o dobré, silné a efektné dielo. Dokonca si myslím, že niektoré postavy sú zobrazené tak, aby sme dokázali viac preukázať svoje emócie voči nim, či už pozitívne alebo negatívne. A najviac tu podľa mňa naložia práve Nikitovi Chruščovovi. A dobre mu tak. Myslím si, že história nás o týchto osobnostiach učí veľmi málo. Aspoň minimálne z toho, čo si pamätám zo základnej a strednej školy. A občas treba vidieť aj ich iné stránky. Takže film úprimne oceňujem. Nemyslím si, že je určený pre všetkých, ale rozhodne stál za môj čas. Hodnotenie: B ()
V rámci současných filmových náhledů do poválečné Evropy je Iannucciho snímek ojedinělý hned z několika důvodů, především silně satarickým nádechem ohledně zobrazování politických dějin, ale také tím, že vznikl ve zcela jiných krajinách, než v té, jejíž historii si bere na paškál. Celkově zde ale po celý čas fungovala i jistá nadčasovost kolem existence totalitního režimu a kultu osobnosti. V úvodu je Stalin (ač už těsně před smrtí) pro všechny kolem nedotknutelnou osobností, pro kterou nutno plnit všechna přání, klidně i za absurdních podmínek, třeba během večera neplánovaně zopakovat celý jeden koncert do detailů znovu a ještě ke všemu z něj udělat gramofonovou nahrávku. Po smrti nastáva obrat situace, v mocenských kruzích zdánlivě seberovných politiků nastáva chaos, přetřásejí se charaktery, dochází k dříve neplánovaným událostem. Se zjištěním nových skutečností hroutí se to, co dříve bylo považováno za velký ideál. Společnost začíná kráčet ke světlým zítřkům jiným směrem, přesto si i protentokrát vyžádá svou oběť. Hořce tragikomický a na historický film dle skutečností hodně invenční snímek, s malinko přehnanou dávkou vulgarismů. 75% #Francouzská kinematografie: Virtuální kino ()
Komedie o hrůzovládě, to je tanec na opravdu tenkém ledě, obzvlášť pokud vychází ze skutečných událostí. Armando Iannucci to až na pár míst, kde to přece jen trochu skřípe, vybalancoval velmi dobře. Film se většinou rozumně drží slovního a situačního humoru a odehrává se v interiérech. Ono venku je totiž hodně vidět, že nejsme v Moskvě roku 1953, natož v Moskvě na začátku března. Ale přesto tahle soudružská akce vyznívá natolik přesvědčivě, že se vůbec nedivím, že ji v Rusku zakázali. ()
„Měli bychom zavolat doktora. - Všichni doktoři jsou mrtví. Popravili jsme je.“ Hodně černá, ale neskutečně zábavná lekce dějepisu, narvaná fóry a hláškami, které razancí nemají daleko do atomovky, přitom mrazivě děsivá, když si člověk uvědomí, že takhle nějak podobně to nejspíš vypadalo. Stejně absurdní, stejně chaotické, jen mnohem víc krvavé a mnohem méně zábavné. Už dlouho neměla žádná komedie tak razantní nástup, tak absurdní momenty jako byla diskuze na bezvládným tělem, o tom zda zavolat doktora hned nebo počkat až bude výbor usnášení schopný a povolání lékaře odhlasuje. A to kadence fórů nepolevila až do závěrečných titulků, přestože se občas v závěrečné třetině trochu zadýchávala. Skvělý intrikán Steve Buscemi, výborný Michael Palin (Stalinovi by se to líbilo.) a překvapivě zábavný Jason Isaacs (“Porazil jsem Německo, jednoho pionýra snad zvládnu.“). Oni i všichni ostatní si své role evidentně užívali a bavili se tak dobře jako já. I když v mém případě to byl často smích, při kterém současně běhal mráz po zádech. ()
Tak toto je lahôdka, ktorá pohladila moje srdce i dušu. Tak super vtipnú politickú satiru sme tu dávno nemali. Priznávam, že nie každý musí pochopiť každej súvislosti a drobnosti. Ale tá absurdnosť komunistického režimu za Stalina a po jeho smrti tu je ukázaná tak skvele, že základné reálie pochopí úplne každý. Tlieskam tvorcom a dúfam, že sa o tom obludnom režime natočí ešte omnoho viac. A hlavne týmto štýlom, kedy ma niekedy bolela až bránica. Preto prehliadam, že herci neboli vždy podobní svojím predlohám. P.S. odpoveď pre neználka s nickom sirLANCELOT, ktorý tu napísal k filmu takmer esej a dal odpad – než niečo napíšeš, tak si láskavo čosi aj prečítaj. To že ty nevieš o tom, že Stalin mal dvoch synov a tiež dcéru a ešte to tu hrdo prezentuješ, to ťa veľmi zsmiešňuje. Nabudúce skús použiť aspoň google, než sa tu vyzvraciaš. Hlavne že si odborník na otázniky a výkričníky, to ti ide. ()
Do abstraktních rovin vyhnaná absurdita Sovětského svazu, kterou samozřejmě přepálili tak, že je to neuvěřitelně vtipné a trefné. Spoustu hlasitých smíchů nad paradoxem strachu snoubeného s bizarností systému. Ruština by filmu dodala ten pravý šmak, ta angličtina vyrušovala. ()
Začátek výborný a vtipný, herecky také na jedničku, ale po první půlhodince veškerá nápaditost a vtip končí a film až do konce jede na neutrál a všichni zúčastnění se jen předhánějí v tom, kdo udělá na koho větší podraz. ()
Věrnější duch doby než dokumenty. Není zde žádný kladný hrdina. Slučuje se zde zvláštní nadsázkou smích a strach. Po smrti Stalina začnou zábavné intriky. Odosobnělé kruté zásahy tajné policie rytmizují hlavní dějovou linku. Pro mě zbytečné vysvětlivky a zjednodušení. . ()
Skvělý film, kterému k dokonalosti chybí snad jen vybrat si jednu rovinu: buď se stát brutálním politickým thrillerem, nebo udržet černočernou humornou linku až do konce. Líbily by se mi obě varianty, protože postavy komoušských pohlavárů jsou pro nemilosrdný thriller jako stvořené a dělat si legraci z gulagů a poprav mě osobně baví moc. Navíc když je to tak dokonale zahraný: podle očekávání filmu kraluje Steve Buscemi jako Chruščov, ale bavil mě i Malenkov Jeffrey Tambor, samozřejmě Berija Simon Russell Beale, impozantní nástup měl Jason Isaac jako maršál Žukov. Ambivalentní pocity mám z Michaela Palina - pořád v něm vidím tu komickou montypythonovskou figurku, takže jeho Molotov byl hodně legrační až sympatický - což mi vlastně vadí vzhledem k tomu, že Molotov byl vedle Beriji největší stalinistická bestie. Jenže to byli v reálu vlastně všichni hrdinové tohoto filmu a chcípnout krutou a bolestivou smrtí si zasloužili do jednoho všichni. Ztratili jsme Stalina je v první řadě skvěle napsaný film. Jistě, to se to píše, když scenáristu vede "sám život", který byl mnohem zajímavější než fantazie většiny spisovatelů, ale tenhle film je napsaný výborně. Historické minely (třeba že Berija nebyl popraven v den zatčení) pomíjím, čert je vem, i tak je film hodně historicky věrný. Třeba mě pobavila úvodní chlastačka u Stalina a vtipy s rajčetem, co jsem tak četl, tímhle se soudruzi vážně bavili. Zkrátka výborný snímek, kterému chyběl jenom nějaký wow efekt. (A mimochodem, srovnávat Stalina s Tondou Blaníkem - míněno filmy, nikoli postavy, haha -, jak tu tak činí třeba mudrc JASM a další, je naprosto mimo mísu a dokládá nepochopení celýho žánru.) ()
Josif Vissarionovič Stalin umírá a v Sovětském svazu začíná boj o moc. Je zajímavé sledovat, jak všichni chtějí urvat moc pro sebe. Film se ale netváří až tak vážně, je natočen jako lehká komedie, nebo spíše bych řekl, že je to taková kombinace mezi komedií a dramatem. Každopádně se to celkem povedlo a potěšilo obsazení Olgy Kurylenko. ()
Reklama