Réžia:
Barry JenkinsScenár:
Barry JenkinsKamera:
James LaxtonHudba:
Nicholas BritellHrajú:
Ashton Sanders, Mahershala Ali, Naomie Harris, Janelle Monáe, André Holland, Jharrel Jerome, Trevante Rhodes, Edson Jean, Jaden Piner, Alex R. Hibbert (viac)VOD (3)
Obsahy(2)
Nadčasový príbeh dospievania a hľadaní samého seba je zasadený do drsných kulís okrajových štvrtí Miami. Mladý Chiron bojuje o svoje miesto v prostredí, v ktorom často rozhoduje právo silnejšieho, zatiaľ čo jeho vnútorný svet sa plní láskou, bolesťou aj túžbou. Moonlight zachytáva univerzálnu tému priateľstva a sexuálnej identity v troch rôznych životných etapách od detstva až po dospelosť. Je zároveň portrétom mladého človeka, súčasných amerických predmestí aj nepostrehnuteľných síl, ktoré formujú ľudské životy. (ASFK)
(viac)Recenzie (347)
Ťažký film to určite je, len mi vôbec nechytá pozornosť, herci výborný ale Mahershala boží, jeho prítomnosť mi trochu spríjemnila začiatok celkom zdĺhavého a nudného klipu o útrapách černošského gaya. Dúfam, že to neznie rasisticky, homofóbne a neviem ešte ako, oskar je tu niečo ako povinnosť lebo ešte nebol a pod. srajdy. Nechcem vyznieť cynicky, ale kopec tragidických či srdcervúcich príbehov sa deje aj mimo USA. No budiš aspoň, že sa to samo nepovažuje za veľký art hype a drží sa pri pri zemi. ()
Manchester by the Sea ma dostal viac. Bol pocitovo plnší, vzťahovo rozpracovanejší a detailnejší. Moonlight sa vyjadruje o jemných veciach v drsnom prostredí obdivuhodne jemne, ale príliš úsporne. Opiera sa o poetiku artových vsuviek, spomalovačiek a tichých detailov tvárí tam, kde by sa mohol vyjadriť zretelne. Uznávam autorské režijné vedenie i vysoké herecké kvality. Bavilo ma sledovať premenu hlavnej postavy v troch životných fázach, skúmať jej vnútorný vývoj. Ale ostávam nedotknutý. Oscariáda okolo Moonlightu je skôr politická než zaslúžená. Je reakciou na minuloročný rasový "prúser”. Napriek tomu je dobre že sa udiala, už kvôli aktuálnym náladám vo svete, šíreným jeho lídrami. ()
„Jdu takhle po centru a najednou vidím negra, jak sprintuje s novým laptopem pod paží. Vypadal úplně jako můj. Paxem se ale uklidnil, protože jsem si vzpomněl, že ten můj je v garáži na řetězu a myje mi auto.“ Byla by to jen obyčejná nezáživná, tupá a nudná negrobukvařina, kdyby loni Džáda Pičr Smisová tolik spravedlivě negronebojkokotovala předávání cen akademie, protože populace negroameričanů je přece třináctiprocentní, a tak je do očí bijící diskriminací až rasismem, že negr vyhraje nějakou tu cenu v šesti hlavních kategoriích maximálně každý druhý rok. Statistika ji sice s úsměvem na faktoriálu kope do prdele, ale já s ní naprosto souhlasím a myslím si, že by na to konto okamžitě měli z antidiskriminačních důvodů nechat nějakého mouřenína vyhrát třeba i mistrovství světa v plavání, ač na to negři nemají fyziologii, a to například tak, že by všechny ty zkurvené bílé rasisty diskvalifikovali za hajlování u motýlka. No a tak tu máme obyčejnou nezáživnou, tupou a nudnou negrobukvařinu, co naprosto, ale naprosto oprávněně vyhrála Osrala, i když by po ní za normálních okolností neštěkl ani prašivý ghetový pes, a nejlepší vedlejší roli zcela zaslouženě získal negr, jenž se během pěti minut dvakrát prošel před kamerou po ulici a toporně se přitom culil jako afrovečerníček. Prostě dechberoucí ukázka živočišného negroherectví, po které může také nominovaná, zasraná bílá huba Míša Šanón jen závistivě praštit hlavou do třináctého dodatku, zalitovat, že není čokoládový, a odebrat se hrát po zbytek kariéry maňáskové divadlo na harlemské poutě. Ovšem s negrokašparem a negročertem, nejlépe zbuznělými, bo jinak diskriminace, rasizmus a homofobie!!! Jsem docela zvědav, co se stane, až o sobě teď opodstatněně dají vědět latinořímané a ťamanoameričané, kterých je dohromady dvakrát více než ploskonosích. To asi Osrala jednoznačně dostane sociálně laděná telenovela Sanšájn portorikánsko mexického bojovníka za vyšší sociální dávky - Josého Armanda Mižigara - o lhostejným systémem utiskovaném, teplém čínském horníkovi, který bude dvě hodiny ukrutně záživně kopat kobalt pro necitlivého, multikulturně odtažitého bělocha, až se nakonec rektoryvně přitulí k nějakému hispánskému buzerantovi, přičemž cenu za nejlepší mužskou vedlejší roli získá Mao Ce-Tung, jehož portrét tam ve dvou krátkých záběrech nesmírně sugestivně visel na zdi. Můnlajt se tak stal evidentním nástrojem bezprecedentní mediální diskriminace všech filmařsky talentovaných bělochů militantní rasistickou židonegerskou klikou. ()
Oscar 3 : Nejlepší film, Herec VR - Mahershala Ali, Scénář - A + 5 nominací: Režie, Herečka VR - Naomie Harris, Kamera, Střih, Hudba ()
Homosexuální černoch v úspěšném filmu, a slušným Čechům může prasknout žilka. Já Moonlight považuji za jednoduše dobrý film a kvalitní drama. Díky námětu samozřejmě funguje jako automatický lapač cen, ale žádnou vypočítavost a neupřímnost z něj necítím. Je to vlastně dost nepříjemné pokoukání, které umí v mnoha ohledech tnout do živého, ale k plné spokojenosti mi tam chyběla nějaká silnější závěrečné katarze, ()
Zajímavé je to v tom, že veškeré dění táhnou vedlejší postavy. Hlavní hrdina na plátně z většiny jen existuje. Tvůrci si vybrali, poměrně dlouhý časový usek Cirona od dítěte po mladíka, takže zvolili snadnou cestu tzv. kapitolové vyprávění přičemž legrační na tom je fakt, že divácky, ale z hlediska proměny hlavního hrdiny naprosto ignorovali jeho život v pasťáku. Chápu co se tím vším chtělo říct, ale zcela upřimně téma je ošoupaný jak babičny pantofle, scénář značně amaterský, herecký výkony průměrný. Sorry pánové akademici, ale dělat nominace podle barvy pleti, aby se vyhovělo tý ukřičenejší části, to je fakt trapas. ()
Artovo natočené klišé o dobrom chlapcovi, ktorého šikana privedie na šikmú plochu. Nad priemer to však dvíhajú vynikajúce herecké výkony, najmä aktérov finálneho dejstva. (akurát oscarový M. Ali mi jediný prišiel z celého castu obyčajný) ()
Jestli se tomuto filmu nedá něco upřít, tak skutečnost, že Barry Jenkins je hodně šikovný režisér, který si k sobě přibral neméně šikovného kameramana Jamese Laxtona. A i když tato šikovnost jde ruku v ruce s herci, kteří tu nehrají vůbec špatné, největší problém mám hlavně s tématem, který ne, že by nebyl nezajímavý, ale zajímal mě spíše čistě z oskarového hlediska. Osobně totiž hodně těžce vnímám životní osud mladého Chirona, který se nachází ve společnosti, která jde totálně mimo mě. Ve filmu nerozumím nikomu a sleduju samotného Chirona, který se těžce vyjadřuje a spíše to všechno sleduje jako kdyby z nějakého povzdálí. Zřejmě asi vnímá, že to, co se kolem něj děje, není úplně ideální, ale sám s tím nedokáže nic udělat, takže se snaží aklimatizovat, ale i přesto si udělat svůj vlastní úsudek. Zvláštní film, dobře natočený, ale mně hrozně nepřístupný. Těžce se mi hledala jakákoliv emoce, které bych se mohl byť jen chytit. ()
║Rozpočet $4milióny║Tržby USA $27,854,932║Tržby Celosvetovo $65,046,687▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA $1,057,880║ Tržby za predaj DVD v USA $1,188,928║ Tak akademici to zas nepekne prestrelili, sakra sú normálny? Toto je ako že film roka a najlepšia mužská vedľajšia postava( za tých pár minút čo sa tam ukázal dotyčný)? To vážne, trčia asi na riadnom tripe. Fakt slabunký dej, zo začiatku to malo ako také črty dramatu ale potom sa to nikam ráznejšie nepohlo úplne minimalistické, proste nicka. /40%/ ()
Dvojsečný film. Skoro každá věc, která je na něm pozoruhodná, má i svojí odvrácenou stranu. Krom hereckých výkonů, které jsou vůbec to nejsilnější, co Moonlight nabízí. Rozdělení do tří částí a spoléhání na výpustky vychází střídavě, někde tak vznikne působivé napětí mezi nedořečenou příčinou a následkem, jinde film působí trochu rozpadle, děravě. Laxtonova kamera, která dovede vykouzlit omamnou vířivou trajektorii, někdy sklouzává k manýristickým konvenčním detailům. Hudební dramaturgie občas vysušuje, někdy ale skvěle souzní s tím, co není přímo řečeno (scéna v restauraci ve třetí části). Je to problematický emancipační film na obou rovinách – vytváří hlavní postavu, která je spíš přibližná než strhující. A vypovídá o identitách minority bez toho, aby je odvozovala od jejího vztahu k utlačující většině (jako 12 let v řetězech) nebo aby z tohoto vztahu vůbec dělala nosné téma. Spíš než radikálním sociálním obrazem je tak Moonlight lyrickým portrétem osobnostních proměn – a právě tady má značné limity. Zážitek z něj je tak velmi inspirativní a neuspokojivý... Respekt smíšený s pochybami. ()
Letos ty Oscarovky vidím černě! Tady cítím povinnost dodat, že netrpím tím druhem xenofobie, kterému se říká rasismus, naopak, přismahnutí lidé mi nevadí a když mi zrovna třeba natírají plot nebo staví pyramidu, nevadí mi dokonce vůbec, ale ty přehnané útoky na zlatého plešouna plné hloubek, citů, nadějí, poselství, štěňátek a ufňukaných negrů mě prostě neskutečně iritují. Musím také reagovat na část komentáře jednoho ze svých předřečníků, který tvrdí, že pokud by tento film natočil bílý režisér s bílými herci, neštěkl by po něm ani pes. To je sice fakticky pravda, ale v tomto případě to nelze považovat za relevantní argument. Kdyby v jiných filmech sbírali bavlnu modroocí blondýni, co vypadají jak dělníci vápenky a Pearl Harbor by napadla četa indiánů, taky by to asi úplně nefungovalo. Do určitého kontextu je zkrátka nezbytné zasadit určitou rasu. Jak říkává můj přičmoudlý kamarád: „To jsem tenkrát v baru sbalil jednu nadrženou Češku, která mě vzala k sobě dom. Po vášnivý předehře se nahá položila na postel a říká: ‚ukaž mi, že to, co se o vás černejch říká, je pravda‘. Tak jsem jí ukradl kabelku a zdrhl.“ ()
Zkrocené ghetto. Chápu všechny, kteří tenhle film odsoudí, neboť ten levicově liberální aktivismus, ba čirá ideologie z toho jen čiší...do kteréhož kontextu pak patří i udělení Oskara, dřív stačilo natočit drama o rasové segregaci či historický exkurz do období otrokářské minulosti Spojených států, dnes už to nestačí, dnes musí být hrdinové nejen z černošské menšiny, ale ještě navíc i z gay komunity a sociálního dna společnosti, z prostředí narkomanů - jakási menšinová triáda - rasová, sexuální i sociální. Už chybí jenom transgender osoba, pedofilie a zoofilie, nebo jakým směrem to dál půjde... Na druhou stranu je Moonlight skutečně dobrý film, výborně promyšlený, natočený i zahraný, jemný a zároveň syrový. Jen ta umělecká kamera mne občas dost rušila, té kinetiky a výkyvů bylo místy až příliš... PS: Mnohem lepší a především ideologicky nijak nepotřísněné drama z amerického černošského ghetta nabízí tento rok Kecky debutujícího Justina Tippinga... ()
Nedivácké, nepříjemné a zcela zásadní. Promyšleá struktura, kdy vás jako kámen zasáhne to, co je vynecháno mezi jednotlivými kapitolami. Film, který bolí celou dobu. ()
Sociální, rasovou, sexuální tematikou cílené až příliš okatě na vrub všem výtkám, které k oscarovkám mířily o rok dříve. Chironovi musí divák fandit, i kdyby nechtěl, protože jeho nejzásadnějším spoluhráčem je překvapivě přehrávající Naomie Harris. Problém mám ale i s celkovou formou. Ta je zvolená šikovně, i když se nemůžu rozhodnout, jestli její částečné odkoukání od Linklaterova Chlapectví je kladem nebo záporem. Zůstává ale bolestně vyprázdněná, když nešikovně vynechává dějové střípky, které mě zajímají mnohem víc než vztah hlavního hrdiny s nepoučitelnou matkou. S Moonlight tak doteď bojuji, protože mi sice učarovaly absolutní výkony Aliho nebo Hollanda, ale hlasitý dojem dramatu pro drama se ani jim setřást nepodařilo. ()
Křehký a citlivý film o ránách dospívání a nelehkém vylézání z pevností, které si sami kolem sebe proti té bolesti stavíme, což platí pro všechny bez ohledu na etnickou či sexuální identitu. Jenže pro některé jednotlivce je to ještě náročnější a bolestivější právě kvůli okolí. Prostředí afroamerické komunity v chudých čtvrtích v žádném případě není v tomto ohledu výlučné, ale rozhodně je výmluvné právě pro to, co v ohledu maskulinních vzorů chování a rolí vídáme kdekoli jinde na světě. Barry Jenkins ve svém vynikajícím scénáři rozvádí téma osobní identity skrze tři časové roviny i tři jména hlavního hrdiny, která si příznačně nikdy nezvolil sám, ale současně se s nimi zkouší sžít. Ani jedno z nich ale jeho nevystihuje a o to drásavější je pak finální napětí, jestli dokáže odpovědět na otázku, kdo je. "Moonlight" je jeden z mála filmů, které si tu problematickou cenu Oscar za Nejlepší film vskutku zaslouží, protože neodráží nějaké dobové trendy, kampaně či politiku, ale představuje jeden z ideálů kinematografie - osobní a osobité dílo, které díky perfektnímu využití celého spektra výrazových prostředků od herectví přes narativní strukturu po formální postupy destilované z rozmanitých vzorů (tady přiznaně např. Wong Kar-Wai a Hou Hsiao-hsien) rezonuje hluboko v nás a vede nás ke katarzi týkající se témat osobních i obecně lidských. A vedle toho nás vystaví ohromnému náporu emocí, byť je většinu času skrývá pod povrchem. ()
// Panejo, nepamatuji, kdy naposledy táhly film kupředu v podstatě jen dialogy a herecký výkony. Kdo potřebuje silnou naraci, když máte nezapomenutelné momenty u břehu moře. Na tom filmu každopádně nejvíc baví věci, které do něj tak úplně nepatří. Zlaté zuby, italská hudba, Janelle Monáe (OH MY GOD, kde jsou ty Hidden Figures, když je člověk potřebuje)... zkrátka překvapivě divácký zážitek. Velkej palec nahoru. 8/10 ()
Pro změnu inteligencí chválený drama co mě bavilo autorsky, herecky i obsahově, ne ani tak svou "homo/ black" stránkou, ale spíše čistě osudově lidsky. Jak moc jsou karty rozdaný a přesto se pozná kdo má a nemá hrdost, jak moc pro dítě hraje roli mít kolem sebe kvalitní (zde s otazníkem) bytost, jak smutně se občas život vyvine, posouvá člověka tím a tím směrem, kruh uzavírá. Ali má skvělý charisma, pak se mi nejvíc líbil Rhodes ve třetím dějství. Film jaký typově nevyhledávám, ale jednou za čas asi i potřebuju vidět. ()
Krásně natočené a naštěstí ne tak smutné, jak jsem očekávala. ()
První třetina otevře sympatickými charaktery v zajímavém prostředí, které dává vyniknout chvílím pohody i pichlavosti reality. Druhá třetina začíná dávat najevo, že cílem filmu není realistické mapování černošské subkultury, ani života v chudinské čtvrti, naopak v Moonlight jde o jakousi přiteplenou emocionální cestu (nic proti gayům) jednoho čokoládového bubáčka se zaraženými větry. Poslední třetina je pak jednoduše úplně mimo - lacinný zvratek vykonstruovaný jen za účelem lovu ocenění. Pokud takový lov bude úspěšný, znamená to, že s naší společností je opravdu něco v nepořádku... 5/10 ()
Bezproblémově bezchybný film. Jen velmi tezovitý. A dá se nad ním skvěle a bezpečně dojímat, protože si od diváků drží neustále odstup - v polovině dokonce prakticky vymění hrdiny za úplně jiné. Jestli Oscary propásnou tuhle šanci, tak nevím, co by chtěli. Mainstreamovější drama, kde je hrdina černý, chudý a ještě gay, rozhodně nenajdou. Možná to takhle zní trochu povýšeně - ale já to nemyslím špatně: Moonlight je film jako dělaný pro to, aby sloužil jako tolik potřebné gesto, po kterém pak přijdou už odvážnější a osobitější věci. ()
Reklama