Epizódy(12)
-
Episode 1 (E01)
-
Episode 2 (E02)
-
Episode 3 (E03)
-
Episode 4 (E04)
-
Episode 5 (E05)
-
Episode 6 (E06)
-
Episode 7 (E07)
-
Episode 8 (E08)
-
Episode 9 (E09)
-
Episode 10 (E10)
-
Episode 11 (E11)
-
Ganbare džinrui! Šinšun special (E12)
Obsahy(1)
Morijama Mikuri má vystudovanou vysokou školu, ale i přesto ji nikdo nechce zaměstnat. Mikuri má pocit, že ji vlastně nikdo k ničemu nepotřebuje. Začne nakonec náhodou pracovat jako uklizečka pro Cuzaki Hiramaseho. Cuzaki za celý svůj život neměl přítelkyni a je pyšný na to, že je „profesionální starý mládenec". Jenomže kvůli pár událostem nakonec Cuzaki usoudí, že by se mu hodila žena, a tak požádá právě Mikuri, zda by se jí nestala. Samozřejmě by se jednalo jen o manželství na smlouvu. Mikuri souhlasí, a tak jim začíná manželský život, i když jen falešný... (Zíza)
(viac)Videá (8)
Recenzie (6)
Víte, já strašně ujíždím na schématu, kdy jsou dva nuceni se za určité situace vzít, ačkoliv to není rozhodně z lásky. Většinou tohle schéma začíná nějakým nedorozuměním, kvůli kterém se ti dva musejí vzít, přestože se vlastně nesnášejí. Ale postupem času prohlédnou skrze předsudky a zamilují se do sebe. Ale pozor! Tenhle seriál není ten případ. Zde si Mikuri a Hiramasa „manželství“ domluví, aniž by k něčemu takovému došlo a aniž by se museli nesnášet. Všechna klišé toho schématu jsou zahozena a NigeHadži přichází s něčím úplně novým a, světe div se, mně se to děsně líbilo. Protože jejich vztah se zahládá na vzájemném porozumění už od začátku. Seriál má spoustu předností – scénář napsala má momentálně nejoblíbenější scénáristka, což zaručuje spoustu zajímavých dialogů, něžný (spíše slovní) humor provázející nás celým seriálem, zajímavé postavy, ending od Hošina Gena Koi, jehož taneček se stal v Japonsku takovým hitem, že ho tančí všichni a hlavně ústřední dvojka Mikuri x Hiramasa, kteří spolu byli neuvěřitelně roztomilí. Je to naprosto relaxační seriál, který v žádném případě nekouká na diváka svrchu, že si přišel ke sledování jen odpočinout. Má to šťávu. Pokud chcete za rok 2016 vidět nějakou romantickou komedii, tak si myslím, že tahle je z nich nejlepší, ačkoliv se jich ten rok v Japonsku urodilo několik, ale tahle je bezkonkurenčně nejlepší (jestliže do žánru nepočítám Kazoku no katači). Silné 4*. Hrozí repríza. Přeloženo. ()
U seriálů napsaných Nogi Akiko a zároveň těch, které produkuje televize TBS, málokdy člověk šlápne vedle. Tohle byl nepochybně jeden z nejpopulárnějších počinů roku 2016. Je v tom příjemná romantická linka, humor, sympatické postavy (potažmo sympatičtí herci) a navíc neotřelý námět, který řeší tématiku manželství a úlohy žen a mužů ve vztahu (i společnosti) trošku jiným způsobem, než jak jsme u Japonců zvyklí. Je faktem, že Japonsko je mezi rozvinutými zeměmi stále na předních příčkách ve věci genderové nevyrovnanosti. Tahle problematika se dá samozřejmě vnímat i v celosvětovém měřítku (muži mají stále oproti ženám „navrch“ jak v politice, tak ekonomice, atp.), ale v Japonsku je tento problém o to víc „zažraný“, spojený s tradičním vnímáním role ženy a muže, takže změna k rovnoprávnosti a svobodomyslnějšímu postoji je velmi pomalá. Japonsko v těchto otázkách zkrátka oproti jiným západním zemím zaostává. A tu se objeví takový hezký seriál, který se na pozadí romantického příběhu očividně snaží tyto staré zažité představy bořit. Což je jenom dobře. Seriál se dotýká nejrůznějších emancipačních témat, jako je například „cena“ práce v domácnosti, rovnost vztahu manželů, otázka práce žen (např. i v politice) atd. Některé části seriálu a dialogy mezi hlavními postavami byly v tomhle ohledu velmi zajímavé a osvěžující, mnohdy i ponoukající k dalšímu zamyšlení. Samozřejmě z pohledu Evropana nejsou některé věci až tak převratné, něco je dokonce dost úsměvné (přehnaná stydlivost a ostýchavost Cuzakiho, tedy mužského protagonisty – japonština takového člověka označuje jako „sóšoku-kei“, doslova býložravce, což je typ člověka, který nejeví téměř žádný zájem o vztah a sex, je velmi pasivní až asexuální či dokonce frigidní). Ale musíme si uvědomit, že Japonci jsou i jako národ mnohem víc uzavření projevům citů a lásky, takže jejich laťka v projevu emocí a sexuality je jaksi celkově níže. Stejně tak je to právě i s tou otázkou projevů genderové rovnosti. Myslím si proto, že na Japonsko jde vlastně o relativně progresivní typ seriálu. V rámci hranic toho, aby se to Japoncům líbilo, ale zároveň aby to bylo schopné posunout jejich vnímání některých genderových otázek. Za mě proto palec nahoru. Užila jsem si dynamiku a chemii mezi Morijamou Mikuri (Aragaki Jui) a Cuzakim (Hošino Gen) – moc jim to spolu slušelo a asi není ani divu, že tihle dva herci se skutečně o pár let později dali dohromady. Jediné, co mě v seriálu moc nebavilo, byl cca 7.-8. díl. V téhle fázi seriál jaksi přešlapuje na místě, Cuzaki se ne a ne k ničemu rozhoupat a dějově to prostě stojí. Naštěstí se to poté opět rozběhne, ale je fakt, že s ostýchavým a pomalým vývojem romantického vztahu musí mít někdy západní divák hodně velkou trpělivost… Jinak ovšem příjemný a svěží seriálový zážitek. Určitě vše ještě završím zhlédnutím závěrečného speciálu, který vznikl 5 let po seriálu. ~(4,3★)~ ()
Příjemný seriál, který obsahuje jak povedený humor, tak i poutavé drama, a navíc jeho dialogy skrývají spoustu pravdivých životních mouder. Mám podezření, že seriál sponzorovala asociace japonských vinařů, jelikož vínu se tu věnuje dost pozornosti a v každém díle se ho vychlastá několik sklenic :)) ()
Mikuri a Cuzaki jsou zvláštní, hlavně Cuzaki, nepopsatelné chování, býložravec!!! - čím to je? Přepracovaností? Že se bere moc vážně? Inteligence na úkor citů? Neskutečné! I jsou tak roztomilý pár, ale na západní obyvatele planety pravděpodobně nezapůsobí tou svojí chemií... japonská mentalita je odlišná, ale není špatná, chemie mezi nimi tu funguje i tak správně, je to zajímavá exkurze... ()
Na tento seriál jsem se podíval vzápětí, jak jsem se o hlavních protagonistech dozvěděl, že se v reálu doopravdy vzali. Výborné. Na jednu stranu mi adorování ženy v domácnosti v úvodu trochu vadilo, na druhou to tvůrci finálně rozpracovali do hlubšího přemítání o partnerských vztazích, životě, férovosti a slušnosti. Místy i odvážné, nezvyklé (a jsem velký fanoušek toho, jak si hlavní hrdina vždy posune brýle a ono to cvakne). Tanec z konce má dynamiku :). ()
Reklama