Réžia:
Robin SwicordScenár:
Robin SwicordKamera:
Andrei Bowden SchwartzHudba:
Aaron ZigmanHrajú:
Bryan Cranston, Jennifer Garner, Jason O'Mara, Beverly D'Angelo, Ian Anthony Dale, Ellery Sprayberry, Isaac Leyva, Pippa Bennett-Warner, Alexander Zale (viac)Obsahy(2)
Ako by vyzeral váš život bez vás? Howard Wakefield (Bryan Cranston) je na prvý pohľad stelesnením úspechu. Má milujúcu ženu Dianu (Jennifer Garner) a dve dcéry, prestížnu prácu právnika z Manhattanu a pohodlný dom na predmestí. Napriek tomu sa ale vo vnútri dusí. Jedného dňa sa v ňom niečo zlomí a Howard sa ukryje v podkroví svojej garáže. Jeho rodina pátra po tom, čo sa s ním stalo, a on ich pozoruje z protiľahlého okna – špehuje svoj vlastný život ako niekto cudzí. Keď sa jeho dobrovoľná izolácia pretiahne dlhšie, než plánoval, Howard začne rozmýšľať o tom, či je vôbec ešte možné vrátiť sa a žiť rovnako ako predtým... (TV Markíza)
(viac)Recenzie (78)
Tulák dobrovoľník, bezdomovec na dobu určitú. Môže však denne vidieť svoju polonahú ženu v okne. Trochu idealizovaný únik z reality s trefnými vnútornými monológmi protagonistu. Sen každého skrytého asociála. ()
Hodně se mě to líbilo, byla to taková vztahovka z pozice chlapa a současně cesta do hlubin právníkovi duše. Story byla hodně originální a pokud jde o konec i já bych se přikláněl ještě o jednu minutu navíc. ()
HBO má dar na zajímavé scénáře, do kterých umí obsadit jednu zásadní hvězdu, která si svojí roli pokaždé užije. V tomto případě září Bryan Cranston. Jeho postava a hlasité rozmýšlení nad životem nemá chybu. Strašně se mi ten nápad líbil. Tak moc, že nebýt useknutého závěru, skončil bych klidně u páté hvězdy. Koho kdy nenapadlo celý život hodit za hlavu, odklidit se do kouta a pozorovat, jak žije okolí bez nás samotných? Takhle ale naprosto chápu, proč tu řada diváků film tak srazilo. Film většinou funguje tak, že spěje k samotnému závěru, ve kterém se divák dočká rozuzlení. Tady je ale zásadní to, co se děje v průběhu filmu (hlavně tedy myšlenkové pochody hlavní postavy) a závěr je jenom takový důsledek, který pro film nemá žádný význam…ale všichni na něj čekáme a v něco doufáme. Marně. ()
// Největší filmový podvod od... nevimčeho. Into the wild přetransformovaný do Into the garage s Heisenbergem, kterýho už nebavil konvenční život manžela od bývalé tanečnice s tváří (a tělem) Jennifer Garner a dvou dcer, takže se odstěhoval zhruba pět metrů od baráku a začal žít jako bezďák. A proč podvod? Na to přijdete, až si tuhle podivnou charakterovou studii nesympatickýho, arogantního a vyloženě zlýho chlapa pustíte. Kvalitních 8/10 ()
Film pro podnikatele. Názorně je zde vidět odvrácená strana úspěchu, ona druhá strana mince. Přímá konfrontace materiálních statků a jasně nalinkovaného života prominentného právníka vs. absance tepla rodinného domova, zdánlivě stabilního manželství a rodinné integrity jako takové. Tématicky nejoriginálnější film za poslední dobu, kde ukrutně válí Bryan Cranston, kterému většinu věcí nejenže věříte, ale máte chuť udělat je leckdy i velmi podobně. Budete se zaťatými pěstmi fandit až do finále i přes některé zbytečně hluché a nezáživné momenty (autistické děti apod.). Akorátní mix dramatu, cynického humoru a rodinných hodnot. Strašná škoda nedořečeného finále, chci ještě 2 minuty na víc. Artový konec je špatný konec. ()
Síce je prepracovanie k myšlienkovej podstate originálne, nič to nemení na fakte, že je zvolená forma maximálne pritiahnutá za vlasy. Film však na podiv baví, divák očakáva neočakávateľné, pričom tak nejak premýšľa, ako táto fraška skončí. No a že to teda bol "koniec" .. ()
Nevěřil jsem tomu sice ještě dřív, než na onu scénu skoro hned na začátku došlo, ale jakmile se Wakefield odmítne vrátit i navzdory sexy tanečku své ženy, tak už to pro mě začlo být moc velikým sci-fi... ()
"OH, GOD, I WISH I HAD A HIGH-POWERED RIFLE RIGHT NOW." --------- Skvelý Cranston o pocitoch, hlbokých úvahách, životných otázkach a objavovaní seba samého. Problém je však ten, mimo iného, že počas celého filmu sa buduje nejaké to napätie, veľké prípravy na vyvrcholenie a keď už konečne prišlo, tak vlastne neprišlo. Záver bol totálne sklamanie, ktoré by zrejme nemuselo byť, ak by trvalo čo i len o minútku dlhšie a dalo aspoň malinký náznak toho, akým smerom sa ich život bude ďalej uberať. Nuž, čo sa dá robiť. PS: Jennifer Garner - ooooooooohhhhhhhhh damn! ()
Mně se to líbilo moc. Zrealizovaná představa, která nás čas od času napadá všechny. Jak se v jednu vteřinu rozhodnout, a když je toho života na člověka už moc, prostě ho na chvíli přestat žít a postavit se bokem. Samozřejmě, že konec přináší zklamání. Ale je vůbec jiný závěr možný? Kromě blázince a sebevraždy? ()
Skvělý Cranston v originálním dramatu, ve kterém se toho sice moc neděje, ale úvahy a pocity hlavního hrdiny vytváří příjemně zvláštní atmosféru, která diváka obklopí a donutí ho i samotného trochu zapřemýšlet. Dlouho se mi nestalo, že bych tak napjatě čekal, jak to celé vůbec dopadne. Třešničkou na dortu je pak úžasně zvolený humor. Konec potěšil, nicméně mohl být aspoň o minutu delší, protože se z toho mohl vyklubat příjemný doják... nebo taky ne. ()
Je to tak. Nezištnú pomoc a lásku z dobroty srdca vám skôr poskytne ten, kto ju sám veľmi potrebuje. V tomto prípade to boli postihnuté deti. Nádherná a pravdivá myšlienka a vo filme výborne komentovaná... Ale úprimne povedané, mám zmiešané pocity. Celý film, aj keď je to príbehovo dosť jednoduché a monotónne, sledujeme zaujímavý vývin udalostí okolo sledovania vlastného domu a rodiny z okienka garáže od naproti (inak to ako sa správali dcéry k tatkovi bolo dosť smutné), pričom realitu humorným spôsobom dopĺňajú vízie a rôzne variácie čo by bolo keby... Neveril by som, že niečo tak jednoduché ma bude baviť po celý čas. Navyše s blížiacim sa koncom sa stupňovala aj moja zvedavosť ako sa to nakoniec celé uzavrie. No a tu žiaľ padla kosa na kameň. Skončilo to práve v tom najzaujímavejšom čo ma teda riadne vytočilo. Ako chápem, že niekedy je treba niečo nechať aj na fantáziu diváka, no tu sa to moc nehodilo, niektoré veci bolo skrátka treba dokončiť a lepšie objasniť. Odpovede sa tu priam pýtali, škoda. Takto len lepší priemer. 65/100 ()
Za ten taký nádych rodinného filmu s pritrúblymi komediálnymi prvami (Rusi) som uvažoval osobne iba nad dvoma hviezdičkami. Avšak tajomstvom zahalený koniec, aké ja mám veľmi rád, ma núti ísť s hodnotením vyššie. Ten totiž poslal toto rozprávkové mysterium späť do drámy. ()
Nápad super, ale to zakončení hodně odfláknuté. Škoda. ()
Koho to alespoň jednou nepadalo, vypadnout z toho životního kolotoče, který se řítí takovou rychlostí, že rozmazanou šmouhu začíná připomínat nejen to nedůležité na obzoru, ale vlastně celý život. Prostě se sebrat, vystoupit a stoupnout si stranou a dívat. Jak jsem žil a jak by šel život dál, beze mně. Originální námět, pozvolna plynoucí příběh se zvláštní, velmi podmanivou atmosférou a k tomu herecký koncert Bryna Cranstona, díky němuž jsem do poslední minuty napjatě čekal, jak to vlastně dopadne. No, svým způsobem jsem se vlastně nedočkal, ale aspoň si mohu dosadit vlastní konec. A třeba pokaždé jiný. ()
To môže byť dobre len ako kniha alebo rozhlasová hra. Vlastne je to aj poviedka, ale ako film to nemá drive, proste 80 percent času len počúvate myšlienky hlavnej postavy. Čakanie na koniec sa môže zdať nekonečné a ten koniec je takpovediac na prd. ()
Film o úzkosti života na předměstí. Cranston hraje muže na pokraji zhroucení skvěle. Je to adaptace krátké povídky E.L. Doctorowa, pořádně natažená vatou. Film zaujme spíše odborné publikum než běžné. ()
Je vtipný, že tenhle film je natočený podle povídky z půlky 19. století. Očividně se některé věci zas až tak moc nemění. Chlápek, úspěšný, s pěkným baráčkem, krásnou ženou a dětmi, ale uzavřený ve stereotypu tak dlouho přemýšlí, jaké by bylo z toho zdrhnout, až z toho zdrhne. A současně pozoruje, co to udělá. Hodně mě bavily jeho komentáře a domýšlení si vět při odezírání ze rtů a taky ten bezdomovecký lifestyle, ke kterému ho to nutně vede. Snad jen ten konec bych si představoval trochu uzavřenější, ale co už. ()
Výtečný Brian Cranston v komorním dramatu, které nám za doprovodu myšlenek, pohnutek a osobitého humoru hlavního hrdiny poodhaluje filosofickou roušku jeho doposud prožitého života. Snímek Wakefield Vás zaujme již na samotném začátku, kdy skrze pomalejší tempo a hypnotický soundtrack začne prostupovat solidně načrtaná atmosféra. Bohužel, toto všechno poměrně dosti sráží občasná hluchá místa a finále, které je jedno velké zklamání. Nejsem asi jediný, kdo čekal zkrátka "něco víc". Avšak i navzdory tomuto všemu jsem se snímkem Wakefield v rámci možností spokojen a doufám, že Brian Cranston si i nadále bude vybírat podobné zajímavé projekty. ()
Nápad perfektní a ať mi ni kdo neříká, že ho po shlédnutí něco podobného nenapadlo. Cranston je tady excelentní a jeho glosy jsou trefné, vtipné, kousavé i přemýšlivé, ačkoliv na můj vkus toho tady nakecal až moc. Proces, který vedl hlavního hrdinu k tomu, aby si ujasnil priority, mi narušily jen postižené děti, což byla z mého pohledu hodně laciná berlička. Ale budiž. Ovšem konec mě naštval řádně. Já sice chápu, že Swicord si asi nechtěl nikoho znepřátelit, ale tímhle se mu povedl pravý opak a nas*al úplně všechny. I tak to ale za vidění stojí. 70% ()
Já vlastně vůbec netuším, jestli se mi to líbilo. Na jednu stranu film s uhrančivou atmosférou, kterou tvoří melancholické vnitřní monology ve spojení s klavírní hudbou a výborný Bryan Cranston opět v roli tak trochu divně zlého chlapa, který však tentokrát neřeší krizi středního věku vařením perníku, nýbrž squatováním v zahradním domku, vybíráním popelnice a stalkováním své vlastní rodiny, která si zjevně umí poradit i bez něj. A yeah, šustí to papírem přesně tak, jak to z popisu zápletky zní. Jako umělecká psychologická alegorie vyjadřující tajné myšlenky a představy nešťastného muže, který se v každodenním rodinném stereotypu cítí být v pasti asi jakože jo, ale pokud bych měl film brát doslovně, nelze se zbavit otázky: proč? Resp.: proč takto? ()
Reklama