VOD (2)
Obsahy(2)
Špičkový kardiochirurg žije usporiadaný život so svojou ženou a dvomi deťmi. Je v ňom jediná podozrivá vec: šestnásťročný Martin, s ktorým sa vídava a ktorého pomaly, ale iste zaťahuje do svojej rodiny. Bez toho, aby o tom vedel, privoláva na seba tragédiu antických rozmerov. Aj keď sa Martin zdá byť obyčajný teenager, v skutočnosti v ňom drieme schopnosť, pre ktorú neexistuje racionálne vysvetlenie. Divné rodinné svety gréckeho režiséra Jorgosa Lanthimosa sa tento krát menia v kubrickovský horor, plný existenčnej úzkosti a bezvýchodiskovosti. Oko za oko, srdce za srdce. (Film Europe)
(viac)Recenzie (413)
Bola by to nuda, byť všetci áčkoví filmári normálni. Narušenie chladného a dokonale racionálneho sveta iracionálnou silou, démonom, ktorého nejde poraziť. Nie taký intelektuálny úlet ako The Lobster, obsahovo diváckejšie, v podstate žánrovka pre náročnejších. Prevedením ale unikátne. Hypnoticky pomalé, brilantne nasnímané, hudobne herrmanovsky hororové. Emocionálne odmerané a súčasne pekelne kruté. Farrell je chameleón, Kidmanka tradične perfektná. Herecky i v spodnom prádle. A mladý írsky diabol Keoghan sa rýsuje! [Cannes] ()
Po ultimativně otravné psychosračce s názvem Úmrd přichází Jirka Latimérie, podivná to řecká ufon, kterého si asi někde ušukali Kubryk s Trýrem, s dalším hluboce obskurním bizárem. Zblití posraného Heléna, ať už to symbolizuje Artemidinu spárkatou souložnici či Sofoklovo delirium, je evidentně opět příliš silný matroš, u kterého krotitelé alegorických vozů a další extrémně percepční hledači kakaových bobů v Nutele divoce masturbují a velkohubě demonstrují svou artovou náročnost, aniž by si viděli na špičku čuráka. Přitom je to jako s Darenem. V detailech místy docela působivá až mrazivá, avšak jako celek naprosto nefunkční, absurdní LSD pičóza a výron psychicky narušeného tragéda, co se vleče jak Euripides k proktologovi. Na rozdíl od jiných chorých filmů to však má jednu obrovskou makabrózní devizu v podobě až bolestivě odporného a fantasticky hrajícího irského potrata, od jehož etud s bulvárně perverzní fascinací prostě nemůžete odtrhnout oči, ač byste strašně chtěli. Něco, jako byste zahlédli vykuchanou mrtvolu, Ornelu Štikovou, jak líže Koktovi prdel, nebo Ornelu jen tak. Nebýt jeho, jde to bez mrknutí oka směr žumpa, ovšem tak intenzivně úchylnou ohyzdnost musím chcát nechcát ocenit, ačkoliv jinak bezvýhradně souhlasím s místními sebelaskajicími artovými olupenci, že to rozhodně není film pro obyčejné diváky. Je zjevně pro neobyčejné kokoty. ()
Saw pro intelektuály. Krutá, znejišťující a filmařsky precizní moralita a snad i třídní satira (bohatí lidé ničí životy těm chudým a odmítají za to přijmout zodpovědnost), jejíž druhá polovina mi ale přišla monotónní jak trápením postav, tak stylem (pomalé nájezdy a odjezdy kamery, záběry z výšky, detaily tváří, nepříjemné atonální hudební kompozice, pořád dokola). Chápu, že ta mechaničnost struktury i hereckého projevu je součástí režisérova zlomyslného konceptu (na gradaci nebo katarzi zapomeňte), ale jednak film zbavuje jakéhokoliv dramatického napětí a vytváří dojem, že se společně s postavami nikam nevyvíjí, jednak rozmělňuje sdělení. Nepřišlo mi, že by film po odhalení ústředního dilematu říkal ještě něco nového (což byl asi důvod, proč Mirka Spáčilová z novinářské projekce prozřetelně odešla už po scéně, ve které Farrell synovi nutí donut), akorát se vzdaluje realitě a tím oslabuje sílu své výpovědi. Podobnost s Kubrickem nebo Hanekem je hlavně vnějšková, nikoliv v účinku, který ten film má na diváka. 70% ()
Áno, je to artový hnoj. Ale fascinujúci a dosť parádne natočený. :) ()
Lanthimos po svém weird období aktivoval vnitřní řeckou sudbu a s Efthymisem Filippou zkřížili bytový horor a antickou tragédii. Kamera, která se vznáší nad hrdiny jako zlomyslná hrozba, nezaměnitelně mechanické herecké výkony, démonický Barry Keoghan a morálně hraniční druhá polovina, které je nejkrutější (a nejméně satirická) ze všech Lanthimosových filmů. Co před tím přicházelo zevnitř divných komunit, je na hrdiny nyní nepochopitelně uvaleno shůry. Nad rozuzlením a smyslem téhle brutální klinické verze Sofiiny volby se bude asi dlouze diskutovat – faktem zůstává, že tón a skličující atmosféra dělá z Posvátného jelena skutečný horor. Trier s akutním záchvatem sociopatie. ()
Pravá půlka postele: průměrně zaoblená třiadvacítka v krajkovaných brazilkách, čerstvě po sprše, postříkaná Lancôme La Vie Est Bellou, levá koza pohozená na mým ksichtě, pravá plandající kdesi ve vzduchoprázdnu, s vibrujícími stehny, neposlušnou rukou a neustálou potřebou stupidně pindat do každý scény každýho debilního filmu. Levá půlka postele: já, dvacetikilová sádlová vana převrácená na pravoboku, postříkanej svýma slinama při smání se vlastním vtipům, z držky táhnoucí cibule, trochu se potící, trochu páchnoucí, o dvě deci ejakulátu lehčí, znaven, unaven, vyčerpán, toužící po klidu při sledování filmu. První poločas ostře zahajuje spolumrdatelka sadou zvlášť agresivních otázek: „Puso a kdo je ten kluk?“ „Nevím, taky jsem to ještě neviděl.“ „To je jeho syn?“ „Jak to mám vědět?“ „Myslíš, že je to jeho syn?“ „Nevím.“ „Určitě to bude jeho syn, že?“ „Nevím, nezajímá mě to.“ „A ta dcera bude jeho dcera?“ „Asi jo, když je to jeho dcera.“ „Hele, tak to není jeho syn. A kdo to teda je?“ „Nevím, asi někdo jinej.“ „Syn někoho jinýho?“ „Nevím, něčí syn být musí.“ „Aha, on je syn toho mrtvýho. Proč umřel?“ „Nevím, taky to vidím poprvý.“ „Beztak ho zabil Kolin, že jo? ŽE JO?!“ „Nevím, asi jo.“ „Určitě jo, copak to není jasný?“ „Nevím, asi je.“ „A co když to nakonec je jeho syn?“ Po vykrytí všech útoků se soupeřka unavuje a z tvrdé ofenzivy přechází do pasivně agresivní strategie: „To je debilní film.“ „Taky mě moc nebaví.“ „Vůbec to nedává smysl.“ „Ale jo, celkem dává.“ „Že musíš vždycky vybrat takovou kravinu.“ „Vždyť jsme si ho vybrali spolu.“ „Buď vybereš nudnej dokument anebo nudnej film, vždycky.“ „Však jsi s ním souhlasila!“ „Nemůžeš taky někdy vybrat něco, co bude bavit mě?“ „Jak mám asi předem odhadnout, co se ti bude líbit??“ „Jasně že nemůžeš, všechno vždycky musí být podle tebe.“ Druhý poločas kolegyně nepostřehnutelně startuje volnou hrou: „Jdu udělat něco k jídlu, chceš taky?“ „Příště si vyber film sama, když se v tom tak vyznáš, expertko!“ „Nic v tý ledničce nemáš.“ „Beze mě by sis do teď myslela, že Spielberg je brněnskej hrad!“ „A máš tu všude nechutnej bordel.“ „Nebo se můžeme dívat na Óčko, na to čumíš celý dny a vypadáš u toho strašně spokojeně!“ „Něco tu nehorázně páchne, měl bys jít do sprchy.“ „Ty frajerko, filmu hovno rozumíš a mě tu budeš poučovat?!!“ „A ty špinavý trenky si laskavě sundej ze stolu, je to odporný.“ Mého vyčerpání a dezorientace soupeřka využívá ve svůj prospěch a velké finále kosí jedním smečem za druhým: „Ať Kolin toho kluka nechá jít, stejně svýmu osudu neuteče, musí zabít jedno ze svých dětí a ten kluk ho pak nechá na pokoji.“ „Meleš hovna, vůbec nevíš, co blábolíš!“ „Ale jo, jeho smrtí tu kletbu nezlomí.“ „Tys to viděla nebo co, vole?“ „Ten kluk má nadpřirozený schopnosti, to je evidentní.“ „Ty seš evidentní, určitě ho jít nenechá!“ „Tak vidíš, nechal ho jít.“ „Ale určitě nezabije svoje děcko!“ „Tak vidíš, zabil svý děcko.“ „Ale ten kluk ho určitě nenechá na pokoji!“ „Tak vidíš, ten kluk ho nechal na pokoji.“/// Tak vidíte i vy, přátelé, film není jenom zábava, je to především souboj, v mým případě vždy předem prohraný utkání, u nějž se nedovedu plně uvolnit a docenit tak všechny ty přepálený ujetosti řeckýho úchyla Yorgose. Mám rád divný filmy, ale tohle bylo divný maximálně živým komentářem, mýmu festivalu obskurní nepředvídatelnosti jednoznačně kralují Vlasy a taťka!. () (menej) (viac)
Krásně natočená magořina. Boring Games USA ()
Kdyby si Lanthimos tentokrát odpustil, aby se postavy chovaly chladně a roboticky, tak by to byl mnohem silnější zážitek. Takhle mi přišlo, že se s tou velmi složitou a děsivou situací všichni docela srovnali a bylo jim to celkem jedno. ()
- General anesthetic? - General anesthetic. Opět divný námět/lidi/hudba, opět by se mi to mělo roz/hodně líbit, opět střelba těsně vedle (ha/ha), opět se podívám na další. (3,5*) _____ P. S. Viděly to spolu dvě osoby. Obě úplně stejně zapomněly, že už to viděly. Koukaly na to znovu. Každá scéna ultimátní déjà vu. Martine neser. ()
Collin Farell s vousy slizký, vypadající na 60 let a i Nicole Kidman už není tak hezká, jak bývala... Hold zub času hlodá... Co se týče filmu, nemám slov. Touto vypatlanou defektní mrdkou jsem si zkurvil Štědrý den. ()
Konec roku se blíží a brzy zde sdílím mé letošní topky kde rozhodně bude patřit i podivnost Zabití Posvátného Jelena. Film rozhodně není pro každého a je obdobně kontrovérzní jako nedávná Matka, ale tenhle řecký režisér Yorgos Lanthimos má rozhodně talent ( Jeho předešlé filmy Špičák a Humr se také řadí mezi podivnosti).Film je už od začátku velmi znepokojivý a divákovi dojde, že zde něco není v pořádku, už jen dialogy či podivně teatrální mluva herců je zvláštní, ale efektní a od hlavního zvratu film nabere slušné obrátky a místy se na film nekouká příjemně. Pokud máte děti budete s hlavním hrdinou soucitit ještě více. Úzkost, znepokojení, mráz v zádech, dech vyrážející momenty, působivé herecké výkony, odvážné dialogy a slušná technická stránka z Posvátného Jelena dělá unikátní záležitost, která mi přes svou artově nezvykle podanou formu překvapivě velmi sedla i mě bavila. Za mě velké doporučení, ale pochopím zde i negativní komentáře. Nahá Nicole Kidman je pořád k sežrání. 80% ()
Jsem poměrně dost v rozpacích, co s tím. Za prvé já jako nehororka jsem si to pustila s vyděšenýma očima, co mě čeká. To jsem byla asi tak minutu hned po titulkách. A pak nic a nic a nic, pouze lékař, milující manželka, hodné dětičky a Martin, který je navštěvoval. Dalo se celkem brzy vyvodit, co tam hraje za roli a proč, tak jsem se pomalu prokousala k závěrečnému finále, kde se to malinko pohnulo. Myslím, že ten kdo vybral herce do role Martina, si zaslouží pochvalu, protože ten kluk to hrál tak přesvědčivě hnusně, až mně bylo zle. V mých očích byl v tomhle případě tahounem tohoto "hororu". Já to zvládla hravě a bez úhony na duši a to považuji za kámen úrazu. Přece jen jsem čekala něco víc. Působilo to na mě sterilně, nikdo z účastněných mně nepřirostl k srdci a ten horor nahoře bych vyškrtla. A nebo je tu druhá možnost, že já jako laik jsem ty kvality a hloubku filmu nepostřehla. Ono to snad u hororu ani moc nejde, nevím..................... ()
Koluje legenda, že když si Colin Farrell poprvé přečetl scénář, udělalo se mu špatně. Já se mu nedivím, taky by mi bylo na blití z představy, že v tomhle průseru musím hrát. Chudák Colin to určitě přehnal s chlastem a zas jednou něco podepsal bez svýho managera a navíc si to díky momentálnímu trojitýmu vidění ani nepřečet. A pak běžte někam kalit s Morgošem. Beztak je Colin idiot, jako by si nepamatoval jak to dopadlo s Morgošem posledně. Pár piv, pak panáky, lajna sem, lajna tam a najednou v ruce smlouva na Humra, opice za krkem a průser na světě. Colin je nepoučitelnej a tak po Humrovi přichází Jelen. Příště se třeba Morgošovi upíše k Jezevcovi a v roce 2020 půjde do kin trhák Čivava. Jinak se musím ke své hanbě přiznat, že jsem se na film těšila. Mám ráda dramata. Chodila jsem do dramatickýho kroužku, díky němuž mám dramatický vystupování, a nevadí mi ani komorní drama. Film kromě komorního drama nabízí i drama ložnicové, obývákové, kuchyňské, sklepní a dětskopokojíčkové. Všechna tato dramata mají společné rysy. Jsou úplně na piču, táhnou se jak nudle z nosu a divákovi jsou u prdele. Něco málo k filmu - Karma je zdarma, kletba je svině, pomsta je sladká, Colin je kokot. Kdyby nechlastal v práci, tak by nemusel během operace zjistit že pitvá, démon v podobě úlisně odpornýho na pohled retardovanýho dacana by dál v poklidu žral s fotrem špagety a Colinovi by nechcípala rodina, která ale jednala dost chcíple ještě před kletbou. Nicole sice vypadá nahá stále šukézně, ale tohle kozy a bobr z dálky nezachrání. A já se ptám : Jak jsem, do hajzlu, měla fandit rodině, kde 1) Colinovi stojí vocas leda, když mu Nicole hraje v posteli mrtvolu 2) ségra nesnáší bráchu, kterej k ní chová stejný city 3) Nicole má sebe radši než svoje děti a klidně by je nechala chcípnout jen aby dál mohla dělat noční oční 4) Colin vypadá, že by píchal dceru a synovi vypráví jak vyhonil svýmu ožralýmu tátovi. Příkladů by bylo mnohem víc. Každopádně moudro, pochycené scénou z filmu, na závěr - Když Vašim dětem hrozí smrt, dělejte si z toho prd. Řekněte radši manželce vaší, že zítra chcete k obědu bramborovou kaši...Buddho to byla píííčovina ()
Ano, tohle opravdu neni nic pro starý fotry nebo dokonce páprdy v plenkách a s popelníkama místo očí. Tahle filmiáda neni zkrátka pro masy, spíš pro vyvolený. Sice pomalu plynoucí, ale s narůstající stopáží stále vyhrocenější hororové drámo, co nespoléhá jen na Farrellovo charisma, (skoro) svlečenou Kidmanku a snad ze samotnýho pekla příchozího spratka Keoghana, ale hlavně na zábavnější formu Sophiiny volby a celkem depresivní hudbu. Takže podivnost, ale mně fakt sedla. Jo a konečná stopáž viděný verze neni sto devět, ale dokonce 121 minut. ()
Atmosferická záležitost s dotekem temnoty. Po odstupem času vnitřně vtahující záležitost s hlubokou myšlenkou. Yorgos Lanthimos se neskutečně vyvíjí. [Be2Can, 2017] ()
Byla to sranda. Bavila mě odtažitost, bavila mě neochota přiblížit mechanismus světa, bavila mě neschopnost postav vymanit se z předložené hrozby, která se naplnila bez jediné odbočky. Je to samoúčelná pitomost, co o ničem nevypovídá? Asi jo. Ale taky to je fajn film. ()
Můj bratr řikal, že se mu to docela líbilo, tak jsem se odhodlal, že se na to taky podívám. No mně se to nelíbilo teda vůbec. Akorát jsem byl zvědavej, jak se to teda nakonec vyřeší, takže jsem to dokoukal. No a když si Colin Farrell přetáhne kulicha přes hlavu a točí se s puškou kolem dokola, tak jsem se fakt smál, protože mi to připadalo asi jako scéna z Mr. Beana. Netušim, co je ten režisér Yorgos Lanthimos zač, ale asi to bude nějakej feťák. ()
Esenciální pičovina. Moje děti by asi řekly "cringe". Colin Farrell vypráví synovi, jak masturboval svého otce, Nicol Kidman hraje v posteli mrtvolu, aby se Colinovi postavil, a všichni se raději nechávají uterorizovat k smrti jakýmsi spratkem, než aby mu prostě uřezali hlavu. Můžu dát odpad, když jsem to ani na desátý pokus nedodíval? Můžu. ()
Bohatý lekár Steven (Colin Farrell) sa po práci často stretáva s mladým Martinom (Barry Keoghan), ktorý ho zaujal svojou ohromnou inteligenciou. Steven mu kupuje drahé darčeky a neváha ho pozvať do ich obrovského sídla, aby s jeho rodinou trávil nejaký čas. Martin sa snaží lekárovi odvďačiť, aj keď toho nemá mnoho, čo by mohol ponúknuť. Ich vzťah prerastá do niečoho hlbšieho a Steven zisťuje, že Martin sa na jeho prítomnosť až nebezpečne naviazal. - Pre mňa velmi príjemné prekvapenie. Čakal som od toho nejaký artový nezmysel, ale dostal som funkčnú špecialitu od režiséra s velmi zaujímavým a svojským prístupom k žánru. Režisér necháva mnoho situácií volných, aby si ich divák mohol interpretovať po svojom, a to sa mi na tom páčilo, pretože aj keď takéto záležitosti väčšinou nemusím, zase je dobré, keď ma nejaký horor prinúti o deji rozmýšlať, a nie len pozerať sa na to, ako všade strieka krv. Všetkému tu vládne uhladená precíznosť, silné herecké výkony ( vždy, keď vidím Nicole Kidman, si musím spomenúť na jej erotickú scénu z Dead Calm, čo je pre mňa osobne najtrápnejšia scéna, akú som kedy videl ), netradičná práca s kamerou a podmanivá hudba. Dejovo je to tiež velmi pestré, ale vôbec by nevadilo, keby to režisér celé zaboril do hororu ešte viac. + herečka z Dead Calm a The Others + herec z The Unspoken ()
-"You can't be naive, you're a man of science." Nicole je tady úplně, úplně božská. ()
Reklama