Réžia:
Dieter BernerKamera:
Carsten ThieleHudba:
André DziezukHrajú:
Noah Saavedra, Maresi Riegner, Valerie Pachner, Larissa Aimée Breidbach, Thomas Schubert, Daniel Sträßer, Cornelius Obonya, André Jung, Nina Proll, Luc Feit (viac)Obsahy(1)
Maliar a grafik Egon Schiele bol jedným z najprovokatívnejších viedenských umelcov začiatku 20. storočia. Doby, behom ktorej sa pomaly a takmer nepozorovane chýlila ku koncu jedna veľká dejinná éra. Doby, kedy sa v kultúre a vo výtvarnom umení snáď najvýraznejšie začali búrlivo presadzovať celkom nové smery. Návštevníci galérií boli prvýkrát vystavení trúfalej tvorbe expresionistov a kubistov, objavujú sa aj prvé abstraktné diela. A do verejného priestoru, vďaka tvorcom ako bol Schiele, vstúpila erotika. Mladý Egon Schiele je najprv fascinovaný secesiou a tvorbou svojho krajana Gustava Klimta, ale čoskoro nachádza vlastné výrazové prostriedky v expresionizme a odvážnych aktoch. Jeho hlavnou inšpiráciou sú krásne a mladé ženy. A sú zásadnými múzami nielen jeho tvorby, ale i života. Osudový vplyv na neho majú ale len dve – jeho sestra a prvá múza Gerti a mladučká Wally, pravdedpodobne Schieleho jediná pravá láska, ktorú zvečnil vo svojom slávnom obraze „Smrť a dievča".
Jeho provokatívna erotická tvorba čoskoro vyvolá odozvu nielen medzi výtvarníkmi, ale aj medzi počestnými občanmi. Pre neviazaný spôsob života je dokonca nútený ukončiť svoj pobyt v Českom Krumlove. Nakoniec je dokonca zatknutý, čelí obvineniu zo sexuálneho zneužívania neplnoletého dievčaťa a sudca pre výstrahu spáli jeho kresbu. Schieleho radikálne maľby síce pohoršovali viedenskú spoločnosť, ale podobne odvážni umelci ako Gustav Klimt cítili jeho výnimočnosť. Egon Schiele bol vo svojej tvorbe pripravený ísť až za hranicu vlastnej bolesti, obetoval pre svoje umenie lásku a nakoniec i život. Pre umenie, ktoré nás inšpiruje dodnes.
(Cinemart SK)
Videá (4)
Recenzie (64)
Nejsem si jistý, zda je vhodné vytvářet jednoduché rovnice typu Egon Schiele = Smrt a dívka. Na druhou stranu to má film v původním názvu jako podtitul a zaostření na vznik jediného plátna pomohlo odstranit nudnou hlušinu většiny ostatních životopisných filmů o malířích. Hlavní hrdina je fešák, takže se divák ani nediví, že v jeho blízkosti dívky odhazují stud, zábrany i prádlo na počkání. Filmy o malířích by podle mě měly mít výraznější výtvarnou práci s obrazem, ale budiž (70%). ()
Ten portrét není sám o sobě nijak převratný, není to nějaký nový životopisný film, který by byl úplně inovativní. Je to prostě portrét zajímavého, bohémského, problematického, ale neskutečně nadaného umělce, který neměl dost času, aby nakreslil ještě více věcí. Ale zanechal toho po sobě dost. A za ten Krumlov prostě musím dát body navíc. ()
S kritikami filmu se neztotožňuji, i když by se při troše snahy nějaká ta chybka i nesrovnalost s realitou našla. Napíšu to jednoduše: stokrát raději půjdu na klidně i zpackaný životopisný film o jakémkoli malíři, jako prostá žena si ráda připomenu že existoval kdosi jako Egon Schiele, kouknu na to jak maloval, do jakého období patřil a dohledám si o něm zbytek v knihách či na internetu. Pořád lepší než Harry Potter, nemyslíte? Aby nám z těch kin potom masově nevymizely všechny dramata i náznaku dramatu či nějaké myšlenky, protože "divák to stejně neocení", protože "běžného diváka to stejně nezajímá", protože bla bla bla. Zaplaťpánbu, že se toto dostalo do běžné distribuce! Tečka. ()
Ačkoli mě životopisné filmy nudí a vyhýbám se jim, tento jsem nakonec zatoužil vidět, dílem kvůli svému zájmu o Schieleho jako takového, a dílem kvůli mé intuitivní předtuše, že by tento film mohl být vcelku dobrý. To se mi sice ne úplně potvrdilo, ale určitě nemohu napsat, že bych film sledoval s nezájmem - myslím, že už minimálně díky hereckému představiteli titulní role mě bavilo na to koukat (a to nejenom proto, že Noah Saavedra je zde Schielemu skutečně velmi podobný). Celkově mi však bohužel přišlo, že na to, jak je ten film dlouhý, se toho v něm stane pohříchu málo, děj není příliš dramatický a dosti vlažným tempem spěje ke svému předem známému závěru - mimochodem tento film mě - tak jako mnoho jiných životopisných snímků již dříve - přiměl k myšlence, zda byl Schieleho život skutečně tak zajímavý, aby bylo nutné jej zfilmovat - jako by prostě nestačilo, aby za autora mluvilo jen jeho dílo. Za mě tedy nakonec spíše zklamání. ()
Takové neslané nemastné. Nebo jinak: solidní film, který se drží klišé, v tomto žánru typických a zavedených snad někdy před 80 lety. Z této šablony se mu nepodaří vyváznout, přestože samotná Schieleho postava nabízí množství interpretací, ze kterých by se dalo vytěžit něco jako drama a napětí. Takhle sledujeme sled scén, tu lépe tu hůře vypointovaných. Schieleho rozpolcenou morálku se dozvíme z jedné jediné věty. Jeho vztah k ženám vlastně ani není jasný. Co jej hnalo v umělecké tvorbě? Zase nic. Co se s ním dělo ten poslední rok po výstavě a Wallině smrti? Hmmm, zase nic. Hlavně, že na konci se dozvíme za kolik milionů eur se jeho díla prodávají. Režisér ani neměl "koule", aby ukázal kontroverznost Schieleho tvorby. Abych ale jen nehaněl. Walliina postava je dobrá a solidně zahraná. To samé platí i o Gerti. Výprava a kamera velmi dobré. Sám Saavedra se mi do Schieleho role moc nehodil, ale nehrál špatně. V záplavě hollywoodských prefabrikátů pak působí jeden prefabrikát rakousko-lucemburský jako vítané osvěžení. ()
Galéria (33)
Zaujímavosti (5)
- Při návštěvě kina sleduje Egon Schiele (Noah Saavedra) zinscenované záběry z němého filmu Pastýř u Panny Marie Sněžné, ve kterých se objevuje jeho bývalá modelka Moa Mandu (Larissa Breidbach). Film Der Hirt von Maria Schnee, šel však do kin teprve v roce 1920 a tedy až po Shieleho úmrtí dne 31.10.1918 (EKLEKTIK)
- Ve filmu jsou i dvě pasáže, které se odehrávají v České republice. Konkrétně pobyt v Českém Krumlově a vojenská služba v Praze. (ČSFD)
- Celosvětová premiéra proběhla 26. září 2016 na filmovém festivalu v Curychu. (ČSFD)
Reklama