Réžia:
Jan HřebejkScenár:
Petr JarchovskýKamera:
Jan MalířHudba:
Ivan HlasHrajú:
Martin Dejdar, Jakub Špalek, Josef Abrhám, Sylva Tománková, Jan Semotán, Jitka Asterová, Jiří Ornest, Jan Kačani, Pavel Janoušek, Saša Rašilov nejml. (viac)VOD (5)
Obsahy(1)
Úspěšná muzikálové komedie o svobodě, nezávislosti, rudé hvězdě a rokenrolu. Odehrává se v Praze roku 1959 v okolí dejvického hotelu Internacional. Do poklidného maloměstského života nečekaně zasáhne "muž odnikud" mladý chuligán Bejby, který svým výstředním oblečením, kytarou a vášní pro rokenrol rozbouří stojaté vody nejen klukovského světa, ale také do světa dospělých snažících se nemyslet na lehkou dobu v níž musejí žít. Bejby svým nečekaným příchodem zasáhne do života číšnického pomocníka Edy Drábka, okrskáře Prokopa a jeho syna přezdívaného Kšanda, a svým způsobem i do života barové zpěvačky Milady a jejího manžela, arogantního estébáka Přemka. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (364)
Když jsem poprvé viděl tenhle film bylo mi přibližně devět. Lítal jsem po pokoji a zpíval na kolena na kolena jeee jeee jeee. Ty časy, kdy mi bylo devět jsou sice pryč, ale občas není na škodu se jen tak proběhnout a dát si na kolena. Těžko říct, jak by to tvůrci pojali nikoli jako muzikál, ale to nemá cenu řešit. Hudbu si člověk rád užije, příběh sám mi přišel trošku slabší. V mých očích je to tak na 3 1/2* ()
Při prvních záběrech filmu jsem se domníval, že jde o snahu navázat a aktualizovat STARCE NA CHMELU. Ty další ten zprvu jednoznačný dojem jen zproblematizovaly. Dvojí kolej filmu - chytlavé, dobové realitě odpovídající Hlasovy rockové písně byly ta případnější - se postupně mění i v dvojí kvalitu filmu. Ta druhá se odlišuje doslova škobrtáním o dobové reálie: Někdy se podaří váhu srovnat, jindy následuje neodvratitelný propad. Nepříjemně překvapují některé násilné ideologické aktualizace, které předbíhají svou dobu o 25-30 let (děj filmu je - nebo má být - situován zhruba do let 1954-1957). Celkový dojem je - např. ve srovnání s PELÍŠKY - mnohem rozporuplnější. To nejpodstatnější, co na sebe LÉTA prozrazují, je talent nejen Hřebejkův, ale v podstatě celého jeho tvůrčího týmu. Tady ovšem převážně v rovině ne vždy dovršených příslibů. ()
Docela určitě jde o zajímavý počin, hlavně ovšem z důvodu, že od Starců na chmelu byl tohle snad první "regulérní" muzikál u nás natočený (a jednoznačně první porevoluční). Dá se říci, že se vlastně vyvedl nad očekávání, jelikož z mladých tvůrců s tímto žánrem neměl vlastní zkušenost asi nikdo, tudíž lze Jana Hřebejka pochválit. Samozřejmě se nevyvaroval některých chyb, ale základní atributy muzikálů (jednoduchý příběh, líbivé melodie a zajímavé taneční scény) se mu podařilo poměrně dobře dodržet. ()
Na mě moc dejdarovský, barevný, ulítlý a přemrštěný. Ovšem potencionál Jana Hřebejka se už i zde objevuje a vlastně i tehdy se dalo předpokládat, že nás s tímto režisérem čekají velké filmy. Muzikály moc rád nemám, až na výjimky typu Pomády či z českého prostředí snesu Starce na chmelu, tady se ovšem musí smeknout před dvěmi písničkami. Tou první je "Jednou mi fort povídá", ze které čiší plno nespoutaného elánu a hlavním trhákem celého filmu je pak song "Na kolena", čímž celý film vygraduje a divák tak dostává slastné zadostiučinění v podobě odvety všem těm komunistickým páprdům. Věřím, že v roce 1993 to muselo být opravdu silné. Ovšem dnes, když mírně řečeno veškeré nadšení už opadlo, to působí hodně staře. Každopádně toto filmařům nevyčítám, to je věc doby. Ale co nemůžu odpustit, je fakt, že padesátá léta v Americe nejsou padesátá léta v Československu. Doba písniček, tance a veselí - tak to padesátky u nás rozhodně nejsou (teda pokud nepočítám tanečky v rámci budování naší vlasti). Padesátky jsou bohužel příliš smutné a šedé, než aby se dalo uvěřit tomu, že tady někde skotačili týpci podobní Elvisovi. ()
Tak toto ma minulo dosť veľkým oblúkom, nechápem, čím si to v Čechách získalo ten kultový status. A to mám Hřebejkove filmy veľmi rád, väčšinou im dávam 4-5 hviezdičiek, dokonca aj tým novším, ktoré sú dosť zaznávané. Tak kde začať? O hereckých výkonoch ťažko hovoriť, keďže okrem vždy skvelého Abrháma tu ide o druhoradých hercov, príp. o nehercov, tak to potom aj tak vyzerá (Dejdara za herca nepovažujem, tento tajtrlík mi vyslovene lezie na nervy). Čo sa týka deja, vyzerá to ako scénky, často "požičané" z iných filmov, usporiadané do filmu bez ladu a skladu. Teraz k humoru, keďže ide vraj o komédiu. Vtipné tam boli asi len 2 scény: "babka zabíja muchu" a "pitie piva na oslave". No a teraz to hlavné, hudba, keďže ide o muzikál. Tak tá bola priemerná, až slabá, opäť nechápem tu chválu, dokonca Českého leva. Malo ísť o rokenrol, ale s ním to malo spoločne asi len rytmus, "spevácke" prejavy sa zdali byť z úplne iného žánru. To je rokenrol na český spôsob, keď do rokenrolového rytmu spevák niečo recituje? Tento muzikál je zrejme lokálny český fenomén, ktorý ja pochopiť nemôžem. Asi tak ako väčšina Čechov na ČSFD zase nechápu genialitu Ursíniho hudby v muzikáli Neberte nám princeznú (1981). ()
Galéria (9)
Zaujímavosti (41)
- Do role príslušníka SNB Prokopa chcel režisér pôvodne obsadiť Petra Nárožného. Tiež režisérovi odmietli spoluprácu kameramani Jan Velický, Jaroslav Brabec aj Miroslav Ondříček. (Zdroj: instinkt.tyden.cz) (Raccoon.city)
- Gramofónovú platňu prehrávajú na kľukovom mechanickom gramofóne (bez elektriny), zákonite by sa hudba z neho dunivo neozývala po bytovke. Navyše sa počas hrania nepohne ihla zo zavádzacej drážky platne. (BlueNeon81)
- Tvůrci filmu hledali neherce v tanečních skupinách, protože zásadní podmínkou bylo zvládnout taneční party. Jedinou vyjímkou byl herec Jan Semotán (Kšanda), který měl od začátku roli jistou, protože si režisér Jan Hřebejk neuměl představit někoho lepšího. (sator)
Reklama