Réžia:
Lars KraumeKamera:
Jens HarantHrajú:
Martina Gedeck, Burghart Klaußner, Florian David Fitz, Lars Eidinger, Rainer Bock, Jördis Triebel, Robert Homann-CauquilObsahy(1)
Je možné ospravedlniť smrť nevinných ľudí záchranou iných nevinných ľudí? Rozhodnite! Súčasťou filmového večera je aj diskusia s Michalom Havranom... Teroristi unesú civilné lietadlo a smerujú s ním k futbalovému štadiónu, plnému ľudí. Armádny pilot lietadlo zostrelí bez rozkazu svojich nadriadených a stojí pred súdom. Argumentom jeho obhajoby je, že síce spôsobil smrť desiatok ľudí v lietadle, ale zachránil tisíce ľudí na štadióne. Je vinný, alebo nevinný? O tom, aký rozsudok by mal padnúť majú výnimočnú možnosť rozhodnúť samotní diváci tohto unikátneho interaktívneho medzinárodného projektu, spolu s divákmi v Nemecku, Rakúsku, Švajčiarsku a Českej republike. (STV)
(viac)Videá (1)
Recenzie (48)
Smí se obětovat pár desítek lidí kvůli záchraně několika tisíců? A kdo o tom smí rozhodnout? Před zhlédnutím německého dramatu jsem měla jasno: „Pilot je nevinen.“ Po zhlédnutí váhám, a protože jsem nedostala dostatek informací (byl čas na vyklizení stadionu, co dělali cestující v letadle?) nemůžu rozhodnout, jaký rozsudek bych vynesla já. ___Němci příběh natočili suše, téměř dokumentárně, v moderní a chladné soudní síni, ale nezvládli emoce, které do filmu museli dostat, aby zaujali diváka. Logicky by měli proti sobě nejvíce stát obhájce a žalobkyně. Ale tady byl obhájce jen do počtu a zmohl se sotva na pár pubertálně vzdorovitých výkřiků. Až ve finále se dostal ke slovu v závěrečné řeči. Hlavní tíže tak spočívala na žalobkyni s nevděčným úkolem bránit právní postoj, se kterým předem většina lidí nesouhlasila (výsledek diváckého hlasování je jednoznačný). Žalobkyně se dostávala do střetu s obhájcem (zřídkavě) a pak v jednom dlouhém dialogu s obžalovaným – a právě ani v jednom případě nezvládli filmaři emoce. Ti lidé na sebe útočí, posmívají se sobě navzájem, ušklíbají se, přehrávají drama – tohle si vážně neumím představit u advokátů v tak závažném případě a ještě u německého soudu. ____ Mnohem víc bych vsadila na vnitřní dynamiku dialogů, ale tady se mi zdály mnohé argumenty pochybené. Když obhájce přirovnal německou ústavu k jakémusi Kantovu článku s tím ,že oba jsou to jenom názory, takže se jimi nemusíme řídit. Ústava přece, sakra, není názor! Nebo podobenství žalobkyně o zastavení splašeného vlaku tím, že hodíme na koleje tlouštíka, který svým tělem soupravu zabrzdí – to přece nemá nic společného s projednávaným případem – tlouštíkovi nehrozila bezprostřední smrt, zatímco lidem v sestřeleném letadle ano. Naopak dobrý byl argument o transplantaci z těla umírajícího, který má tak jako tak smrt na jazyku, tak proč jeho smrt neuspíšit, když by jeho orgány mohly zachránit někoho jiného, kdo bez nich naopak během chvíle zemře a takto by mohl žít dál? ___ Zcela jistě se scénářem pomáhali právníci, ale i tak tomu chyběla brilantnost. Pokud by dialogy s argumenty pro obě strany byly přesvědčivější, nemuseli by si filmaři pomáhat teatrálním chováním zúčastněných. ______ Vždycky mě zajímalo, jak bych se zachovala, kdybych byla jedním z přísedících ve filmu Dvanáct rozhněvaných mužů. Taky bych mladíka podezřelého z vraždy rovnou odepsala a nechala se pak přesvědčit až Henry Fondou? U tohohle filmu jsem na začátku cítila zklamání, protože jsem byla rozhodnutá předem. Průběh filmu mě ale dokázal zviklat. Ústava přece není cár papíru, kterou si můžeme vykládat každý po svém, ústavní soud není zanedbatelná instituce a pokud bychom se měli vzdát některých našich zásad, co by nás pak odlišovalo od fanatiků? Jestli je tohle cena za přežití, totiž stát se taky fanatiky, tak je to stejně jejich vítězství a ne naše. ()
Súdny proces Verdiktu sa celkom vydaril. Vo zvláštnom modernom prostredí súdu, ktorý sa vizuálne diametrálne odlišuje od tých amerických, sa rozohráva hra prokurátorky proti pilotovi. Ale v skutočnosti je to boj medzi rozhodnutím ústavného súdu a zdravým rozumom. Prečo je to tak, je logicky dokonale zdôvodné v postave pilota a ani k tomu nie je čo dodať. A potom otázka z filmu Môžeme zopár nevinných životov obetovať, aby sme zachránili mnohé? je v tomto prípade úplne bezpredmetná. Rozhodnutie nemeckého ústavného súdu je asi tŕňom v oku mnohým a film s hlasovaním je dômyselnou reakciou. ()
Zaujímavá téma. Aj slušné technické prevedenie. Ale občas film pôsobil strašne neuveriteľne - resp. bolo cítiť, že postavy konajú, tak ako konajú len preto, aby niečo vysvetlili divákovi. Prečo by inak prokurátorka vyslovene nahrávala obhajcovi? Narážam napr. na otázky ohľadom evakuácie štadióna. A mnohé otázky boli vyslovene filozofické a vôbec nie právnické. A sudca tiež miestami pôsobí príliš angažovane (a necháva obžalobe klásť zbytočné hypotetické otázky)... Celkovo sa vo filme príliš a nevyvážene hrá na city a preto (hlavne obžaloba) pôsobí naivne. Nietoré argumenty obžalovaného boli zaujímavé, škoda toho kvanta scenáristických a dramaturgických zakopnutí... 12 ROZHNEVANÝCH MUŽOV alebo ich variácia DVANÁSŤ boli lepšími a uveriteľnejšími filmami... ()
Námet a podnet k zamýšľaniu sa nad nie jednoduchými a jednoznačnými problémami, ktoré prináša dnešná doba, je lepší ako samotný film, ktorý k celkovému účinku prakticky ničím neprispel. Keď som rozmýšľal nad mojim postojom k modelovej situácii, pomohol mi identický osud cestujúcich lietadiel, ktoré narazili do svojich cieľov a cestujúcich letu 93, ktorí zaútočili na teroristov, lietadlo nedoletelo k cieľu, zrútilo sa v Pensylvánii a všetci zahynuli. Voľba menšieho zla v súčasnom svete, ktorý nie je čiernobiely, bude stále častejším prípadom pri rozhodovaní. ()
Snáď jedinou chybou na kráse tohto na dialógoch a monológoch postavenom filme v jednej miestnosti je fakt, že každému je jasné, kto má pravdu, akokoľvek je to kruté. Za jeho najväčší klad potom považujem argumenty žalobkyne, ktoré sú natoľko silné, že o tej pravde začnete reálne pochybovať. Je potom na šikovnosti obhajcu, aby našiel protiargumenty a vyslovil ich tak, aby vás a súd o tom, že skutočne ide o pravdu, presvedčil. Námet ako z Bostonských prípadov, kde som ale na takýto prípad neviem prečo zatiaľ nenatrafil. ()
Galéria (18)
Zaujímavosti (1)
- O osudu pilota Larse Kocha (Florian David Fitz) se hlasovalo v Německu, Švýcarsku, Rakousku a Slovensku. Ve všech zemích diváci hlasovali pro nevinu (Německo, Rakousko, Slovensko - 87%, Švýcarsko - 84%). V České republice diváci nehlasovali, byl využit výsledek německého hlasování. (Bastien38)
Reklama