Réžia:
Mick JacksonScenár:
Barry HinesKamera:
Andrew DunnHrajú:
Karen Meagher, Reece Dinsdale, Rita May, Anne Sellors, Phil Rose, Patrick Allen, Richard Albrecht, Ed Bishop, Michael O'Hagan, Brian Grellis, David Brierly (viac)Obsahy(1)
Děsivý, nesmírně působivý a strhující film. Zachycuje pravděpodobné následky celosvětové jaderné války na Velkou Británii. Film zabírá časový děj od několika týdnů před útokem, až po 12 let po útoku. Má děj a hlavní postavy, ale je zpracován dokumentární formou - provází nás komentátor a občas ve filmu vidíme statistiky. Naturalistickým způsobem zachycuje všechny aspekty jaderné katastrofy - od demostrací před válkou, přes útok, destrukci, umírání, hladomor, nemoci, jadernou zimu až třeba po nevzdělanost dětí, které vyrostly po válce. Film ukazuje selhání společnosti a celkový kolaps civilizace. Threads byl po svém prvním uvedení stažen a dlouho se nesměl ve Velké Británii promítat. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (406)
Chirurgicky přesné a přitom naprosto nekompromisní. Do přímého kontaktu tvůrci staví dopady na celou společnost, kdy uvádí, co a jak dlouho se po jaderném útoku bude dít, což dokládají "stroze" a výstižně na titulcích s konkrétními čísly a dalšími informacemi. Poté deklarují dopad na životech vybraných jedinců, přičemž tímto kombinováním je film naprosto unikátním. O nějakém ztotožnění se s postavami nemůže být řeč, protože film i výběrem tématu a zpracováním se zejména v druhé polovině převrací do silně dokumentární formy a už "jen sčítá" následky obrovské katastrofy, která ovlivní lidstvo na mnoho let. ()
Spolu s přítelkyní jsme asi jediní, kdo se u tohohle filmu od začátku do konce obludně nudil. Otravovalo nás všechno - řídký příběh, neustálé nudné zprávy v pozadí o narůstajícím konfliktu i polodokumentární forma, kdy jsme se nedozvěděli nic moc nového. ()
Tento film by som povinne nakázal pozrieť každému, kto mal kedy na dosah rozpútať atómové peklo. Takmer dokonalý obraz o následkoch možného rozpútania svetovej atómovej vojny, ktorý na mňa pôsobil úplne autenticky. Tento fiktívny dokument vo mne zanechal nemalé stopy a hneď sa budem na túto otázku (v skutočnosti, či vo filme) pozerať s oveľa menšou dušičkou. Na televízne pomery slušne spracovaná látka a keď som napísal pri seriáli 'Jericho' (pri ktorom som sa s témou atómových bojov a ich následkov stretol prvýkrát), že mi pri jeho sledovaní spadla sánka, tak pri tomto som si ju vykĺbil. 90%. ()
Tu jedine škoda toho televízneho vizuálu a možno až moc výraznej dokumentárnej formy na úkor filmovosti, kvôli čomu som si k postavám nedokázal vytvoriť lepší vzťah. Ale inak je to rozhodne pôsobivé dielo, ktoré túto nie až tak nereálnu katastrofu rozoberá dosť detailne a komplexne, vďaka čomu je to dejovo po celý čas nadmieru zaujímavé, aj keď ma prekvapilo, že paradoxne najzaujímavejšia je časť pred katastrofou, kedy je to stupňovanie napätie prostredníctvom rôznych televíznych správ výborne zvládnuté, ale aj po nej to hlavne vďaka dusnej atmosfére plnej beznádeje rozhodne nestráca na zaujímavosti. Takže síce sa nejedná o film, ktorý by sa mi chcelo pozerávať opakovane, ale aj kvôli vážnej téme sa rozhodne oplatí pozrieť a navyše mi to prišlo kvalitnejšie, než tématicky podobný, o rok starší Deň potom z americkej produkcie. 75% ()
Velmi drsný a depresivní pohled na svět, kterak by vypadal a nejspíše i fungoval po následcích nukleární války. K čemu všemu ty americké, moderní, velkorozpočtové post-apo spektákly, když stačí jeden britský, zdánlivě malý, starší televizní film? Tíživá atmosféra, těžknoucí vzduch prosycený radioaktivitou, pachem nákazy, nemocí a umírajících. Prosycený rozkladem a rozpadem společnosti. Lidé potulující se mezi troskami jako duchové, kteří už zapomněli, jak vypadá jejich domov. Zástupy lidí s prázdnými tvářemi, z nichž už vyprchaly veškeré emoce. Lidé bez minulosti a bez budoucnosti. Co bude dál? ()
Všechno bude v pořádku... Tuhle prolhanou větu uslyšíte i tady. Syrové, naturalistické, zničující a suše podané. Strohé věty někdy vydají za tísíce obrazů. Ticho je hlasitější než křik. ()
Aj keď sa film TV produkcie pohybuje viacmenej v náznakoch (vačšina prevzatých záberov, kopec detajlov, lacný komparz) a je evidentne zbúchaný na kolene za pár šupov, tak dokáže navodiť celkom slušnú depku a zavŕtať atomového chrobáka pekne hlboko. Nuklearne peklo hríbom iba začína a to si málo ľudí uvedomuje. 70% ()
Ak túžite zistiť, aký dopad by v skutočnosti mohla mať atómová vojna, tento film vám to bez obrúsku priblíži. Nieje to len o samotnej ničivej deštrukcii, ale hlavne o zhubných dlhodobých následkoch ktoré ľudskú civilizáciu zmenia na nepoznanie. Silno znepokojujúci a veľmi drsný filmový zážitok. Koho táto tématika zaujíma, odporúčam animovaný Barefoot Gen. (10/10) ()
"Chvála" beznádeje. Nekompromisne, dokumentárne popisne, presne. Hoci o dokument nejde. Rozpútanie bombového besnenia s jadrovými náložami a následný radikálny úbytok obyvateľstva, ako systematicky postupujúca katastrofa, zhoršujúca sa časom. Nie, tu nejestvuje možnosť pre vybudovať tzv. novú obnovu. O nej blúzni časť filozofov pravice, a paradoxne i eko-anarchistov. Podstatou je, že nejako sa zastaví populačný rast. Následne sa radikálne sa zníži počet obyvateľov Zeme. Zvyšní ľudia následne konečne vybudujú správnu, podnikateľsky aj environmentálne zodpovednú spoločnosť, bez civilizačných defektov. Samozrejme, že ide o čisté bullshity. Absolútne popierajú jemné, no pevne ukotvené výhonky fylogenetiky a vzájomného ovplyvňovania už vybudovaných väzieb a vlákien. Tie bytostne určujú charakter spoločnosti, aj života na Zemi. Vlákna ukazujú, že po nukleárnej vojnovej katastrofe nedôjde k novej obrode, ale len k degeneratívnej mutácii. Mutácii jazyka, mutácii tiel, a z nich vyplývajúcej brutality vzťahov s minimom emócií a maximom snahy vyriešiť si ukojenie pudu výživy a sexu, bez jemnejších väzieb. Nie návrat do stredoveku, ani do praveku, ale do úplného násilného bezduchého a najmä bezkultúrneho hovna, popierajúceho umenie i krásu. Veľká pochvala za tento filmársky výnimočný počin. Miestami pôsobiaci zdĺhavo, no ústrednou myšlienkou a jej vypointovaním presný. ()
Nadčasová vec, dovolím si tvrdiť - KULTOVÁ záležitosť, ktorá dokonale vyobrazuje hlúpotu ľudstva, no najmä chamtivosť nenažratých, ktorí si na úkor obyčajných ľudí, dokazujú svoje ego. Najsmutnejšie na tomto snímku je ale to, že je momentálne viac aktuálny, akoby si divák mohol myslieť. Človeku sa nechce veriť, že ide o TV snímok. Veľmi solídna, frustrujúco depresívna záležitosť. ()
No nevím, nemůžu si pomoct, ale dle mého názoru silně nadhodnocený film. Na toto téma mi přišel o dost lépe zpracovaný Americký Den poté který vzniknul o rok dříve. Tady mě příliš nezaujali postavy ani to polodokumentaristické zpracování. A taky tady vidím až moc prvoplánovitou snahu šokovat publikum za každou cenu, ale tak dobře nebudu nadávat. Film podobného stylu asi nemůže i vzhledem k tématu úplně zklamat, ale Day After mi prostě přišel komplexnejší a propracovanější. Vlákna vidím pouze na lehký nadprůměr.60% ()
Tak toto ma dostalo. Film už nie je najmladší, navyše kvalita v akej som film sledoval tomu tiež nepomáhala, ale spočiatku som mal pocit, že to bude nuda. Postupne však spoznávame postavy a dianie okolo, atmosféra začína hustnúť a po jadrovom útoku som sa nestačil diviť. Tento malý tv film dokázal to, čo nedokázali iní režiséri s miliónovými rozpočtami. Tak realistický a drsný film som určite nečakal. Po tom čo uvidíte ľahko prepáčite skromnejší rozpočet, lacnejšie postupy a občasné montáže, jednoducho ostane len drsná reálosť, ľudské trápenie, krik a beznádej. Ak raz niekto natočí remake s dnešnými možnosťami a neposerie to, tak všetci spadneme na zadok. Ja som takmer spadol a to je film z roku 1984! Pre mňa ešte donedávna úplne neznámy film. Som si istý, že po zhliadnutí na neho nikto nezabudne. 100%. ()
"Ilustrace k teorii o atomové apokalypse" - check na všech frontách a bez zbytečných kudrlinek, byť film nepředstaví nic, o čem by průměrný divák nevěděl (nevadí). Sugestivní, syrové, surové. ()
Působivý, přesvědčivý a takřka dokumentární snímek, který i přes svůj poměrně pokročilejší věk neztrácí nic ze svého poselství či chcete-li: varovný prst, jenž tímto filmem Mick Jackson hrozivě vztyčil, zůstává stále ve vzduchu. V naprosto realistickém až pedantickém zpracování je zobrazen stav společnosti v době vážné krize, jež předchází atomové válce, její vlastní průběh a následná léta po ní, která jsou doprovázena tragickým úpadkem společnosti ve všech myslitelných významech. Počínaje národním hospodářstvím a vzděláním (důležitým pro rozvoj jakékoli společnosti) konče. Nedostatkem napětí film rozhodně netrpí. Především díky všudypřítomné televizi a novinovým titulkům je divák vtažen do atmosféry celosvětové krize, která je zde sice vyvrcholením studené války, ale lze ji chápat univerzálně a zasadit si ji klidně do současného geopolitického kontextu. Ostatně v tomto snímku je jádrem sporu Irán, který dnes hraje též nezanedbatelnou roli v tvorbě mezinárodního napětí... Co bych osobně filmu vytknul, je (když odhlédnu od pochopitelných úskalí televizního zpracování) jeho občasná přehnaná doslovnost. Komentátorův hlas nás s pomocí psaného titulku informuje o účincích atomového výbuchu, které jsou vzápětí polopatisticky dokumentovány detailními záběry, čímž se sdělení zdvojuje a alespon na mě to místy působilo dojmem amatérské režie. Kromě toho mi tam chyběl pokus o zobrazení (případně jen letmé zmínce) o mezinárodní pomoci, která by jistě v následujících letech po vlastím útoku následovala a katastrofu alespon trochu zmírnila. Nechce se mi věřit, že by v tom mezinárodní společenství Anglii nechalo samotnou (pokud by samo nebylo terčem podobného útoku). Přesto jsou Vlákna výborným příspěvkem k protiválečným filmům, kterých není nikdy dost, třebaže (bohužel) jejich dopad na zabránění dalším a dalším konfliktům je nulový... ()
Je až neuvěřitelné, jak nadčasově tenhle snímek působí. Žádné počítačové efekty, a tak znázorněná katastrofa působí vskutku realisticky. Od momentu útoku se jedná o čistokrevný horor. Záběry na umírající, hořící, děsivé scény z nemocnice, porod....mrazivé. A přesto, že jde o fikci, jsem přesvědčen, že pokud by se rozpoutala nukleární válka, začalo by ji Rusko, které nám momentálně dnes a denně ukazuje svoji agresivní imperialistickou tvář. Touha Rusů po vybudování obří říše a ovládnutí světa totiž vůbec nepolevuje... ()
Sugestivní, naturalistický a mrazivý obraz nukleární války a jejích následků. Snímek má opravdu vnitřní sílu ve všech apokalyptických scénách, avšak je hodně zdlouhavý, což je důvod, proč nedám plné hodnocení. ()
Film o tom, jak to být mohlo a díky Iránu a Korei ještě být může. Film o tom, že lidé jsou zvěř a existence něčeho jako koment Chozeho to jen potvrzuje ()
Coming soon.. :-) ()
Mnozí asi řeknou, že Vlákna jsou amatérský brak. Nemohou být dále od pravdy. Spojením naturalistického obrazu, dokumentaristických prvků, komplexní struktury a záměrné emocionální odtažitosti vzniklo hodnotné mistrovské dílo, které bolí sledovat, ale zároveň od něj nelze odvrátit zrak. Film se staví k obávané problematice neutrálně a postavy využívá jako nástroj k manipulaci s divákem, jako styčný bod v rekapitulaci "skutečných událostí". Dějovost je jen záminkou k výpovědi, výpověď je prostředkem k formální sebeuvědomělosti (komentář a mezititulky s daty, časovými údaji a statistikami) a vyvolání divácké odezvy skrze všední realistické motivace (úvodní informování o rostoucím konfliktu skrze televizní zprávy a rádio). Tím, jak absentuje nepřítel i možnost spásné záchrany a kterak se do popředí dostává soužené lidstvo a zdevastované životní prostředí, se zároveň jedná o dílo silně nadčasové a stále aktuální. A sekvence samotného jaderného útoku je hrozně chytře a efektivně inscenovaná. Ztuhne vám krev v žilách. ()
Tenhle film je naprosto děsivý a z lehce zavádějícího názvu by jste jen těžko hádali, že jde o film apokaliptický. Na konci osmdesátek vrcholila tzv. studená válka, která začala vpodstatě hned po druhé světové válkou v Koree. Nástup proudových motorů umožnil vzniknout novým typům těžkých bombardérů, proti kterým nejmodernější bombardovací vrtulový letoun - vrchol leteckého inženýrství Boeing B-29 Superfotress zaostával několikanásobně ve všech paramatrech. Raketové inženýrství vyvíjelo jednu střelu za druhou a za chvíli již nosičem nemusel být ani letoun, ale třeba pomalu se plížící ponorka. Všude ve světě se testovaly různé typy atomových pum, které svojí silou mnohonásobně překonávaly ty z Hirošimy a Nagasaki. Naštěstí si obě mocnosti USA a SSSR moc dobře uvědomovaly, že i když to jeden zmáčkne dříve, druhý své střely stihne odpálit také. Bude to win-win což by v lepším případě mohlo znamenat přeměnit polovinu světa tak jak ho dnes známe na mrtvou zemi. Bohudík se Američanům podařilo tuto válku vyhrát. Ne silou, ale ekonomicky a uzbrojili ruského medvěda k smrti. Navíc devadesátky zdá se přály rozumu a Gorby naštěstí rozumný byl. Přesto to bylo po celý čas studené války napjaté a nejednou opravdu málem došlo k tomu, že by došlo k odpalu střel. Coby se mohlo stát už zkoušel předvést nejeden film. Ihned jsem si vzpomněl na americký Den poté (1983) a Černý déšť (1989). Britové přišli s tímto TV snímkem v podobě jakési reportáže. Zpracování působí dnes už mnohdy úsměvně, nicméně film naprosto reálně a na svoji dobu velmi drsně a bez příkras ukazuje co by se stalo v Sheffieldu během atomového výbuchu a jak by vypadal svět v následujících dnech a měsísích... Každý jistě velmi brzy pochopí, že lidstvo má v rukou síly, na jejichž ovládání je zatím moc hloupé. Síly, kterými je schopno se zcela zničit. Je zajímavé, že ani zde nejdou mocnosti přímo do sebe, ale vše se eskaluje přes konflikt v Íránu... Každopádně dnes už mají armády mnohem lepší zbraně. Proč atom? Zničený majetek, radiace, trosky, zničená infrastruktura... To vše invazní armádě brání k rychlému obsazení nepřártelské země a zabraňuje využití jejích zdrojů. Dnes už jsou zbraně, které vyhladí jen vše živé, bež žáru a atomového spadu... Šílené... Samozřejmě dávám za 5 a docela by mne zajímalo jak to působilo na Brity v kinech tehdá, kdy hrozba byla opravdu reálná... * * * * * ()
Reklama