Réžia:
Jim JarmuschScenár:
Jim JarmuschKamera:
Robby MüllerHudba:
John LurieHrajú:
Tom Waits, John Lurie, Roberto Benigni, Nicoletta Braschi, Ellen Barkin, Richard Boes, Pruitt Taylor Vince, Joy N. Houck Jr., Rockets Redglare (viac)Obsahy(2)
Ve vězeňské cele se díky nečekaným okolnostem setkávají nezaměstnaný dýdžej Zack, příležitostný pasák Jack a excentricky popletený italský turista Roberto. Zack a Jack nemají žádné iluze, noc za mřížemi pro ně zůstává potvrzením toho, že život za moc nestojí. Nejvíce jim vadí jejich podivínský spoluvězeň. Roberto mluví lámanou angličtinou, a tak mu příliš nerozumějí. Ještě méně chápou jeho nekonečný optimismus, živený vírou v americký sen. Jejich spoluvězeň je dráždí do chvíle, kdy oba pochopí, že má plán, jak z věznice uniknout... Režisér Jim Jarmusch vzdává osobitou poctu vězeňským filmům a žánru noir, proto poučeně, s obdivem, paroduje konvence klasických kriminálních příběhů a jejich hrdinů. Hořko-směšný až absurdní příběh se odehrává v Louisianě, kdesi v okolí New Orleansu. Jeho důležitou součástí je „pomalu jdoucí" černobílá kamera Robbyho Mullera, stejně jako hudba Johna Lurieho a písně Toma Waitse. (Česká televize)
(viac)Recenzie (183)
Upřímě čekal jsem více. Jarmusch je můj velký oblíbenec, ale tentokrát převládlo roztrpčení. Kamera je vynikající, černobílá tomu sedí perfektně, Waits i Benigni hrají výborně. Co mě ale vadilo nejvíc, že jsem se místy nudil a hlavně konverzačka pokud už nějaká byla, pak to opravdu nestálo za to. Možná až to uvidím podruhé změním názor a přidám hvězdu, jako jsem to udělal u Mrtvého muže, kde je docela dobře možné, že po třetí podívání dám plný počet hvězd. Zatím teda dávám Down by Low 70%. ()
Zlatá Palma - výběr ()
Trestanci na útěku v podání J.Jarmusche ()
Podle mě nijak obvyklý film zato s výbornými hereckými výkony speciálně bych řekl Roberto Benigni....který se mi líbil v jediném filmu Život je krásný a nyní i v tomto. Jeho angličtina je opravdu zvláštní a občas i k popukání. Film je celkem zajímavě pojatý a občas i vtipný ale chvilkama zanudí. ()
║Rozpočet $1,1milióna║Tržby USA $1,435,668║Tržby Celosvetovo $1,483,668║ ()
Netradiční pojetí toho jak se dá taky utíkat z vězením s naprosto dokonalým Benignim a jeho neuvěřitelnou angličtinou ((: ()
Mimo zákon ztělesňuje to co mám na Jimu Jarmuschovi rád. Je to takovej pohodovej snímek s geniálními herci, scénářem (Benigniho postava je opravdu brilantní) a režií. Nesmíme zapomenout na vždy přesnou jarmuschovskou hudbu, kterou tentokrát zmáknul Tom Waits. No prostě krása. I scream. You scream. We all scream, for ice cream. ()
Další skvělý film od mého oblíbence Jarmusche ! Benigni je pan Herec a scény z vězení nemají chybu. Tenhle kousek patří k těm nejlepším, které Jim natočil . . . ()
Mozna jsem cekal moc, ale prvnich 40 minut sem se docela nudil. Cely je to takovy pomaly, o nicem, nic moc se nedeje a neni cemu se zasmat a sledujem stridave Waitse a Lurie, jak se ruzne poflakujou, az se dostanou do vezeni. Pak se to nastesti dost zvedne, jelikoz na scenu prijde Benigni, z deje uz nastesti nevypadne a celej film tahne kupredu. Ma skvele napsanou postavu a nalezite si to vychutnava, ma perfektni anglictinu a hazi jednu hlasku za druhou. Takze druha pulka filmu o uteku z vezeni uz je docela zabavna, i kdyz zadna velika sranda se nekona. Nebejt Benigniho, tak je to fakt slabota, ale diky nemu a taky proto, ze se konecne zacne neco dit, jsem si druhou pulku filmu docela uzil, takze to nakonec da slabsi 4*. ()
Poprvé dávám Jimovi trojku, ale já se do toho příběhu nedokázala ponořit a nedokázala. Nemohu říct, že bych snahu neměla, ale jakmile si jdu udělat kafe a podobně a na tu chvilku to nevypnu, tak je zle. Proti hereckým výkonům bych žádnou výtku neměla, ale je možné, že příběh samotný mě nezaujal natolik, abych ho plněji docenila a ocenila. Doufám, že příště budu jásat …. ()
Milé. Roberto Benigni mě zde poprvé přesvědčil, že je skutečně dobrý herec, jeho angličtina je natolik geniální, že sem se místy svíjel smíchy. Nicméně nejjistěji působí John Lurie, u Toma Waitse jsem místy nevěděl, jestli jsou ty introvertní gesta záměr :) Jinak se jedná o poměrně typický Jarmuschovský snímek, samozřejmě s přítomností té hypnotizující atmosféry, kterou na Jarmuschovým filmech miluju!!! ()
Jarmuschův snímek MIMO ZÁKON vypráví příběh tří „společenských vyděděnců“ - Zacka (Tom Waits), Jacka (John Lurie) a Roberta (Roberto Benigni). Jejich jednání „mimo zákon“ je jednoho dne dovede na stejné místo (celu). Odtud připravují další akci ležící svým dosahem „mimo zákon“. Snímek MIMO ZÁKON opět (jak je u Jarmusche typické) patří do „škatulky“ - minimalistický opus. Jim Jarmusch šel dokonce tak daleko, že z filmu vypustil i jedinou „akčněji“ laděnou scénu. Snímek tedy není vhodný pro nikoho, kdo ve filmech hledá akci, vzrušení, bitky, mordy a hektolitry krve. Snímek však vřele doporučuji každému koho zajímá problematika „společenské vykořeněnosti“ a hledání si svého místa na světě a dále pak každému komu se líbí kvalitní "americká nezávislá filmová tvorba“, bravurně zvládnutá práce s kamerou, výborné herecké výkony, inteligentní humor a v neposlední řadě písně Toma Waitse. ()
Na Jarmuschových filmech je cosi přitažlivého, díky čemuž je mám rád. Přestože obvykle podobné vyžívání se v dialozích a nekonečných scénách nemusím. I to je asi důkaz, že je to vážně dobrý filmař. ()
Opět klasický jarmuschovský snímek, kde je potlačena dějovost ve prospěch atmosféry a psychologie režisérových hrdinů. Jak je to u Jarmusche už obvyklé, bourá představu diváků vytvořenou sledováním seriálů o úspěšné střední vrstvě nebo dokonce zbohatlících a ukazuje život v ghettech, nekonečných chudinských periferiích plných odpadků a zjevných známek zchátralosti, kde kraluje policie. Jeho hrdiny jsou outsideři a rázovité postavičky, které se pohybují někde na kraji zákona. Jarmusch důsledně boří představy diváků tradičních žánrových filmů z vězeňského prostředí a příběhů o slavných útěcích z nich. Jde mu spíš o sledování svých postav ve vyhroceném prostředí a v bezvýchodné situaci. Hodně silné jsou dlouhé pasáže z nekonečných bažin kolem Mississippi. Film je černobílý, což jen umocňuje dojem bezútěšnosti a země zbavené pozlátka. Celkový dojem: 80 %. ()
Ďalší Jarmuschov dôkaz, že jeho filmy mi sadnú. Aj keď tu sa jedná o mierny pokles stránky humoru, ktorú drží nad vodou totálny odpalovák Benigni, a pokiaľ je na scéne on, stále je sa na čo pozerať. Hlavne na to, s akou genialitou dokázal Jarmusch odľahčiť útek z väzenia a pritom si stále zachováva vážnosť situácie. Navyše jeden z mála snímok, ktorý zobrazuje čisto charakterové stránku troch utečencov. Nepokúša sa o to, na čom mnohokrát iné filmy zlyhávajú, a to o zobrazenie plánu úteku, či hľadanie utečencov. Naopak ukazuje, že v podobných situáciách je potrebné úplne odľahčiť atmosféru a zamerať sa na niečo úplne iné. Nekonvenčný a neformálny príbeh, ktorý treba pozerať s nadhľadom a dogmatizmus treba hodiť za hlavu. Začiatok a záver je charakteristický úbytkom kvality, ale komplexne to film až tak nepoznačilo. 75%. ()
Nesesaditelný (a stále nesvázaný s Hollywoodem) vládce amerického nezávislého filmu Jim Jarmusch na poli melancholické tragikomedie vypráví příběh trojice vězňů, jenž se rozhodnou pro společný útěk. Společně s dvorním kameramanem Robby Múllerem tak minimalisticky snímá osudy neznámých herců (později hvězdný Roberto Benigni) a hudebníků (zde Tom Waits).. ()
Opravdu kouzelný příspěvek k útěkářským filmům. Už ta klasická jarmuschovsky málomluvná atmosféra se mi líbila, ale jakmile ji začal narušovat neopakovatelným způsobem italsko-anglicky blábolící Roberto Benigni, bylo jasné, kdo bude hlavní hvězdou večera. Černobílé louisianské mokřiny, v nich ztracení tři uprchlíci, tma... A někde vpředu snad světlo. "Ze všeho nejvíc se bojím vody a psů. Voda je přede mnou, psi za mnou." Skvělé. ()
Trojice ztroskotanců se ocitne za mřížemi, z nichž pouze jeden je skutečný lump. Jenže tohle je Jarmusch, nezávislý guru, takže toho jediného, právem uvězněného, hraje výborný Roberto Benigni a díky tomu je to až nevěrohodně úžasné .. ()
Na začátku filmu jsem si říkal, jaký špatný film jsem si to tentokrát vybral ke sledování. Nemohl jsem se dostat do děje a vlastně jsem ani netušil, co mohu nebo mám čekat dál. Naštěstí se příběh postupně rozjíždí a netrvá to dlouho a děj se přesouvá do věznice, kde to je teprve ten pravý zážitek. Toto byla bezesporu nejvtipnější část filmu, u které jsem se velmi příjemně pobavil, ať se jedná o scénku s nakresleným oknem nebo například trapné ticho po prvním příchodu Roberta Benigniho do cely, tak celá tahle vězeňská etuda byla hodně vtipná a hodně originální. Jakmile se toto trio vězňů dostává na svobodu, tak vtipu postupně ubývá (zde je asi nejvtipnější scénkou samomluva Roberta Benigniho, když nad ohněm vaří králíka a vzpomíná na svou matku), ale pořád to bylo hodně osobité a dost originální. Takže když si vezmu, jaké jsem měl ze začátku rozpačité pocity a obavy o svůj zbytečně promrhaný čas s tímto filmem, tak nakonec musím s velkou úlevou a k mé upřímné radosti konstatovat, že tenhle film je pro mě velmi příjemným překvapením a já osobně jsem z něj ohromně nadšený. A k tomu zajisté přispěl nejen zajímavý příběh, ale také kvalitní herecké výkony tria hlavních herců, kteří si zaslouží mou hlubokou poklonu. Z mého nadšení je tedy zřejmě patrné, že budu hodnotit nadprůměrně, avšak na pět hvězd by mě ten film musel zaujmout hned od začátku, a to se nestalo, ale čtyři hvězdy už považuji za optimální hodnocení pro tento film a také mu je tímto uděluji. ()
Plnohodnotný, kvalitní Jarmuschův film. Jako vždycky je plný nenápadného humoru. V tomhle filmu se sešli tři skvělé postavy. Postava Johna Lurieho je sice spíše normální, ale o to více vynikají ty ostatní. Skvělou roli zde ztvárnil zpěvák Tom Waits, tak věrohodného pobudu a vůbec divnýho týpka jsem už dlouho ve filmu neviděl. No a pak tu exceluje Benigni, ten je naprosto skvostný. ,,Napochodoval tam jak idiot." ()