Réžia:
Vojtěch JasnýKamera:
Josef VanišHudba:
Svatopluk HavelkaHrajú:
Walter Giller, Gitte Hænning, Juraj Herz, Václav Lohniský, Josef Hlinomaz, Vladimír Hrubý, Stanislav Litera, Jaroslav Štercl, Karel Effa, Vladimír Menšík (viac)Obsahy(1)
Povídkový film Vojtěcha Jasného natočeného v česko - rakouské koprodukci.
Dýmka hercova - Herecká dvojice George a Mary je angažována do hlavních rolích filmu "Lidé a vlci", jehož děj se odehrává v prostředí lovců kožešinové zvěře...
Dýmka lordova - O svatební noci dá lord Edward Grayton přednost své nejdražší dýmce "straight grain" před milováním s mladou krásnou lady Mary...
Dýmka sv. Huberta - Myslivec Kurt musí odejít do války. Doma nechá půvabnou ženu Elsu a nakouřenou porcelánku...
(oficiálny text distribútora)
Recenzie (29)
Skvělé povídky!! ()
Zlatá Palma - výběr ()
Povidkovy film, jehoz jednotlive pribehy mi nedavaji zadny smysl a jsou pro me jen jakymsi nepovedenym experimentem pana Jasneho. ()
Dýmka hercova je výsměch na téma, jak si Jasný představoval natáčení němého filmu. Ale ten úvodní charlestonový výstup začal hezky. Nicméně Lohninského předehrávání hercům vypadá jak dokonalý výstřižek ze zlého snu na téma hanopis na Vladimíra Slavínského. Přitom tu stojíme při rekonstrukci amerického žánru. A ona to má být komedie, která se nám ale přelila do parodie, jejímž králem nebyl Charlie Chaplin, ale Juraj Herz jako milovník sličné Gitte Hænning. Dýmka lordova až nebezpečně připomíná feeling Zvětšeniny. Nicméně pokud je to skutečně natáčené v Londýně, tak nemůžu nic namítat. Později, po přesunutí na zámeček, Jana Brejchová a Vít Olmer sehrávají naprosto ukázkové dostaveníčko za zády namyšleného lorda, který božskou Janu odmítl při svatební noci. A pokud něco takového vzniklo u nás a nepřekročilo to hranici parodie, smekám. Ostatně vše tak kosmopolitně realizované u nás během "zlatých šedesátých", ovšem vypadající a fungující zcela opačně (notně podpořené barvou), tak tleskám. Dýmka sv. Huberta označena za malou operu v lese je alpskou groteskní miniaturou na téma nevěry v horách, ve které nemá na růžích ustláno Vivi Bach. Dohromady tedy Dýmky tvoří triptych na téma nevěra a přináší do skanzenu českých šedesátých za pomoci Rakouska cosi lepšího, cosi aktuálnějšího, cosi moderního. ()
Tři povídky, každá trochu jiná, ale kdo ví o mé zálibě v komediích a němých groteskách, nemůže se divit, že se mi nejvíce líbila ta první. Hlavnímu hrdinovi v ní realita a natáčení snímku Lidé a vlci postupně splývají v jedno a výborný výkon předvádí hlavně Juraj Herz. Druhá a třetí povídka už mě tolik nestrhly, ale špatné rozhodně nejsou. Režie Vojtěcha Jasného je (zejména ve druhé povídce) velmi světová a hudba Svatopluka Havelky ještě světovější. ()
Erenburgových "Třináct dýmek" se dobře čte i dobře kouří, se "Třemi dýmkami" Vojtěcha Jasného je to trochu hořší, člověk se při nich občas zakucká. Ovšem lordova straight grain pipe je skvělá, stejně tak jako celá jeho sbírka dýmek (také mám sbírku dýmek, přestože už je nekouřím; dostupný komerční tabák je moc slabý a selský tabák, který pořád pěstuji, příliš silný, takže jsem ho musel ředit listem podbělu). A tak jediným příjemným zjevem byl pro mě Waldemar Matuška, nespíš ale jen jako relikt doby... A to, že sv. Hubert kouří, víme stejně všichni.... Pozn.: K pojetí a zarámování filmu, ke kterému se Jasný rozhodl (nadsazování gest typických pro počátky němého fimu), nemám připomínek, až na to, že se s kouřením dýmky naprosto neslučuje. Herci si také neumí nacpat dýmku, ani jí kouřit. ()
ocenenia : MFF Cannes 1966 - Nominácia na 1. cenu ()
Zapalují se. Dámy elegance. Amorové v budoárech. Obláčky citu, šál stínoher, a pak záhy šlechetné momentky fanfarónství lásky zlehka vykouří se. I s nedělním šálkem. ()
Tak jsem se těšil, jak si pustím tenhle majsterštych Vojtěcha Jasného, zapálím si dýmku a udělám si hezký večer. Po pěti minutách jsem zalitoval. Obávám se, že jsem nepochopil absolutně nic.... možná jako parodie na Filmový klub na Čt2 bych to chápal, ale jinak nechápu nic. Zřejmě nejsem tak avantgardní, jak jsem si myslel. ()
Vojtěch Jasný obsazoval herce podle toho jak mu to ukázaly hvězdy, tedy přesněji podle horoskopu každého herce a zda je pro film vhodný, tako se dostal řízením osudu k roli i Juraj Herz. ()
Jednotlivé povídky: Hercova ***, Lordova *, sv. Huberta **. ()
Zvláštně poeticky laděný film o dýmkovém fetiši. Nicméně více, než (z mého pohledu spíše nechutné) bafání z fajek, zaujme kvalita obrazu, krásné záběry Londýna, zápaďácká odvazová muzika... - no prostě to, co bychom v čistě našich filmech té doby jen těžko hledali. ()
Třetí hvězdička za půvabnou Janu Brejchovou, které vypadá skvěle i jako bruneta. Potěší i syté barvy filmu, protože přiznejme si, barevné filmy u nás ještě v šedesátých letech moc nefrčely, narozdíl od západu, kde se drtivá většina filmů už produkovala v barvě. No a toto dílko je vlastně spojením západu a východu (tedy Rakouska a nás). To je ale vše, co můžu hodnotit kladně, jinak je film nudný, s žádnou zápletkou, žádnou myšlenkou, plytkým dějem. Herci prakticky nemají co hrát, a pouze krásné vizuálno nestačí. Bohužel. ()
Poviedkový film, ktorý neprekračuje úroveň filmov V.Jasného.. V. Jasný si vedel obsadiť do svojich filmov výborných hercou.....65%. ()
Prvni pribeh, je absolutne nejhorsi, nevyrazny a trapny, druhy pribeh dela cest nazvu filmu a pokud by se takto odvijel cely film bylo by to mozna ke koukani a treti je podobny tomu druhemu, avsak clovek je uz tak otraveny a znudeny, mozna temer zhypnotizovany neustalym "lalala, nanana", ze se musi premlouvat, aby to dokoukal. Kdyz se konecne tak stane a film ma za sebou, je za to nesmirne vdecny a takovy pocit rozhodne neni dobry. 0,5* ()
Tak to jsem teda opravdu nepochopil a to už je co říct. 1* snad jenom ze soucitu. ()
Tento film jsem viděl poprvé v životě a nemusím litovat, bylo to i naposled. Jasnému se tento film naprosto nepovedl. Snad ho k němu navedl autor povídek Adolf Hoffmeister, vášnivý milovník dýmek, snad to bylo nabídkou na koprodukci vzešlou od rakouských partnerů, možná výhled na exteriéry v kapitalistické cizině, nevím. V každém případě vznikla naprostá slátanina, v níž dýmky nehrají žádnou podstatnou roli a všechny příběhy by se daly natočit bez nich. Dýmce hercově jsem naprosto neporozuměl - to George opravdu zešílel, když pistolí zastřelil svého kolegu Juraje Herze a myslel si ještě na elektrickém křesle, že všechno je jen natáčení filmu? Nebo se jednalo o nějaký protisocialistický jinotaj? Musím ale uznat, že Gitte byla mnohem hezčí herečkou než už v té době Jana Brejchová, která o svatební i následujících nocích marně čeká na naplnění manželství a spustí se se zahradníkem... Klasická boccacciovská povídka, v níž bych čekal spíš to, že se Mary ujme návštěvník, který ji má rozptylovat během lordova služební cesty... Asi mělo být řečeno - všichni lordi jsou stejní. Podobně je laděná i Dýmka sv. Huberta se záletníkem Matuškou v době světové války. Tuctový příběh, jakých za té 1. světové bylo mnoho... Ze začátku jsem se párkrát usmál - při natáčení němého filmu... To bylo asi na ty dvě hvězdičky. ()
Úroveň jednotlivých povídek značně kolísá... ()
Blbina, ve které hrají významnou roli dýmky. Každá z povídek je jinak dobově, stylově i hudebně stylizovaná, výsledkem je pak roztříštěná mozaika se dvěma pěknými herečkami (hlavně Brejchová) a jednou krásnou dýmkou, která má po celém obvodu hlavičky straight grain. Pro dýmkaře nutnost, pro ostatní pravděpodobně nuda. Ale podíváte se do Anglie. ()
Absolutně mi není jasný, co tím pan režisér Jasný chtěl říct. Ještě že jsem na to koukal v práci při noční, jinak bych byl mnohem více nasrán naprostou ztrátou času. Původně jsem chtěl dát jednu * za Waldu, ale to, co tam dostal za prostor vzhledem k celému zbytku stopáže nestojí ani za tu jednu. ()
Reklama