Réžia:
Jon AvnetKamera:
Denis LenoirHudba:
Jeff RussoHrajú:
Richard Gere, Walton Goggins, Peter Dinklage, Bradley Whitford, Julianna Margulies, Charlotte Hope, Jane Alexander, Kevin Pollak, Christina Scherer (viac)Obsahy(1)
Příběh ambiciózního psychologa z 50. let minulého století, který zkoumá hranice lidské mysli na případech tří lidí, co se všichni považují za Ježíše. (Netflix)
Videá (1)
Recenzie (9)
Taký jednoduchý Hallmarkovský film z psychiatrickej liečebni hrajúci hlavne na city. Mínusom je obsadenie Gereho u ktorého som bol zmätený jak stará tá jeho postava má byť. Celý čas som mal pocit, že tá postava má byť o desiatky rokov mladšia od staručkého Gereho. Z trojice schizofrenikov bol najzaujímavejší a najlepšie zahraný príbeh Waltona Gogginsa, ktorý znova dokazuje, že zahrá čokoľvek. Whitford mi tam pripadal len do počtu a Dinklage holt vychytal nutnú líniu, ktorá musí mať nejaký tragický koniec. Trochu ma sklamalo, že sa tam viac nepracovalo s dôvodmi, ktoré viedli k schizofrénii. Boli tam naznačené, aby to divák pochopil, ale doktor sa im vlastne vôbec nevenoval. Asi by sme ako diváci mali považovať za úspech, že Gereho postava presadila viac terapie a menej šokov a sedatív. To sa mi zdalo trochu málo. Ale film ako celok je pohodová žánrová jednohubka. 6/10. ()
Zaujala ma premisa: psychiatrická liečebňa s troma Ježišmi. Bohužiaľ, samotné prevedenie už pokrivkávalo. Bola som zvedavá, ako budú traja Ježišovia komunikovať v jednej miestnosti, ale ich komunikácia bola prakticky nulová a vlastne svoju diagnózu ani neriešili. Zaujímavo bola naznačená myšlienka, že Ježišovia boli vlastne štyria - dr. Stone tiež trpel spasiteľským komplexom, keď chcel pacientov svojím experimentátorským a inovatívnym prístupom "zachrániť". Dej plynul pomaly, čo by mi neprekážalo, keby nebol repetitívny a nekazili ho ploché postavy. Správanie ostatných psychiatrov mi pripadalo naivné, miestami až pritiahnuté za vlasy. Ale možno to tak v psychiatrických liečebniach v 50. rokoch naozaj tak fungovalo a aspoň vidíme, ako sa posunula doba. ()
Příšerná, nekoukatelně nudná, cukrkandlová slátanina o nejhodnějším panu doktorovi a jeho hloupých a krutých kolezích, založená na tom, že na Richarda Gerea se dá i v jeho sedmdesáti letech dívat, byť mu ten věk nikdo neodpáře. Takže do léčebny Ypsilanty přijíždí v roce 1959 tenhle dědeček léčit schizofrenní pacienty a vypadá to, že aby třem z nich pomohl, musel se po tu dobu zastavit americký zbrojní program, jakou jim věnoval péči. Ale nedosti na tom: 1959 je 20 let od začátku 2. světové války a z děje vyplyne, že doktor Stone, dříve Stein, byl v té době malým dítětem. Stárnul tedy minimálně dvakrát rychleji, než běžní smrtelníci. A ačkoliv mu bylo 70 let, kdykoliv se potkal se svou 20-ti letou asistentkou, tak to mezi nimi neskutečně jiskřilo, což beru jako důkaz, že sexualita z nás nemizí ani v pokročilém věku, což se tady vlastně objevilo i v obraze, protože tenhle starej doktor tu těžkým způsobem naložil své MILF manželce. Pro někoho neskutečně citlivý film, pro mě shit shitů. ()
Co si z toho odnést? Že když se budete k pacientům se schizofrenií (konkrétně třem případům, co si o sobě myslí, že jsou Ježíš Kristus) chovat slušně a lidsky – namísto izolace, dopování a elektrošoků – tak se jejich stav zlepší? Ano, v 50. létech to mohl být novátorský přístup, ovšem na 110minutový film poněkud řídký – a samozřejmě vymačkaný do hollywoodské limonády slazené slzičkami přátelství a důvěry. ()
Galéria (3)
Zaujímavosti (1)
- Celosvětová premiéra proběhla 12. září 2017 na Mezinárodním filmovém festivalu v Torontu. (BMW12)
Reklama