Tvorcovia:
Bruce MillerHudba:
Adam TaylorHrajú:
Elisabeth Moss, Alexis Bledel, Madeline Brewer, Amanda Brugel, Ann Dowd, Clea DuVall, Joseph Fiennes, Jonathan Malen, Max Minghella, Yvonne Strahovski (viac)Epizódy(13)
-
June (S02E01)
-
Neženy (S02E02)
-
Psychická záťaž (S02E03)
-
Iné ženy (S02E04)
-
Semienka (S02E05)
-
Prvá krv (S02E06)
-
Potom (S02E07)
-
Ženská práca (S02E08)
-
Inteligentná sila (S02E09)
-
Posledný obrad (S02E10)
-
Holly (S02E11)
-
Po pôrode (S02E12)
-
Slovo (S02E13)
Obsahy(1)
Druhá séria Príbehu služobníčky je voľným pokračovaním rovnomennej knižnej predlohy kanadskej spisovateľky Margaret Atwoodovej. V trinástich častiach budeme sledovať ďalší osud hlavnej hrdinky June, ktorá sa v Gileáde nazýva Offred. June sa pokúša nájsť v Gileáde svoju dcéru Hanu a ujsť z krajiny, čo však vyzerá ako neuskutočniteľná misia. Stretneme sa opäť s veliteľom Fredom aj Serenou Waterfordovými, s tajomným Nickom, neúprosnou tetou Lýdiou aj jej manželom Lukom. Pokračovanie príbehu bude plné nečakaných zvratov. Dostaneme sa do kolónií, v ktorých ženy, ktoré nevyhovujú režimu, odpratávajú toxický odpad a tiež do ďalších, neprebádaných oblastí Gileádu. (RTVS)
(viac)Videá (5)
Recenzie (48)
2. série je kvalitativně velice blízko první sérii, takže úplně nejsem schopna posoudit, jestli byla z nějakého hlediska lepší nebo horší. Příběh je od začátku dost poutavý, tvář Gileádu je ještě temnější, než jak ji známe. Flashbacky osvětlují nové poznatky z minulosti a máme tu zde i několik twistů, které ovšem neměly tak velkou váhu na důležitosti a moc se bojím, že předvedeným závěrem bude mít The Handmaid's Tale tendenci se natahovat, protože už tak jsem četla o stížnostech diváků, kteří četli i předlohu, že se seriál začíná scénáristicky vymykat a dokonce jsem se doslechla, že pokud se mu bude dařit, mohl by dostat řad ještě víc, což by podle mě byla škoda a skončit třetí řadou by bylo optimální, abychom nedostali podobný případ jako u The Walking Dead, kde už se jen vaří z vody a propírají se ty stejné zápletky dokola. Na žánr Služebnice tři série a dost, protože nevím, jak dlouho bych zvládala tu tíhu a depresivní pocity. ()
Lubi sa mi, ako je vystavaný príbeh, ale ťahá sa to neskutočne dlho. Prakticky zápasím s každou sériou a pochybnosťami, či som urobil dobre, keď som sa do tohto seriálu vôbec pustil. Miešajú sa vo mne pocity nenávisti voči určitým postavám a ich chovaniu spolu s pocitmi sympatizovania, kt je bohužial v porovnaní s tými prvými podstatne menej. A keď už si myslím, že to budem mať konečne z krku, vytasia sa tvorcovia s 3.sériou! Avšak nemôžem si pomôcť, tak nevkusný a idiotsky soundtrack tu už dlho nebol. Čo za chuja ho vyberal... !? P.S Druhá séria podstatne lepšia od prvej, avšak niektorými nekonečne dlhými zábermi dokážu tvorcovia znechutiť i dokonca detskú nevinnosť! ()
Druhá série se mi líbila o kousek vice než ta první. Možná to bylo tím, že to bylo méně June, ale vice Offred, která mi přišla zajímavější než spousta flashback, které byly v první sérii, ale chápu, že jsme se s postavou June museli nějak seznámit. Celkově mi Offred tuhle sérii přišla zajímavější a jiná a proto mě to asi bavilo vice. A konec mě asi jako všetčinu strašlivě nas*al. Zachovala se jako sobecká mrcha a tolik lidí vystavila nebezpečí, ale stejně se šíleně těším na další sérii, už bych jí tu chtěla mít! ()
Druhá série Příběhu služebnice ve všech směrech upadá. Ačkoli je zajímavou otázkou, nakolik na tom nese podíl Margaret Atwoodová, jelikož se na celém projektu autorka předlohy tvůrčím zp. podílí, pátrat po odpovědi raději nebudu. Každopádně: - Emocionálně přepjaté a citově vyděračské. Často platí, že message byla doručena (nejedná se ostatně nikdy o žádné složité poselství), ale je třeba v divákovi indukovat ještě patřičné emoce. Obvykle za přispění odpovídající hudby. Celkově natolik přímočará a průběžně vnucovaná snaha, že je díky ní seriál občas k nesnesení. - Myšlenkové zploštění: všechny ženy jsou nakonec oběti, zatímco původci všeho zla v Gileadu jsou samozřejmě jen muži – viz systematická práce na polidštění a zesympatičtění Sereny Joy Waterford, které je za hranou psychologické uvěřitelnosti a základní charakterové konzistence. Viz také uvedené rčení, že zatímco muži se bojí, že je ženy zesměšní, ženy se bojí, že je muži fyzicky napadnou – zde aplikováno triviálně (to samé se mimochodem v podobném kontextu objevuje v jinak lepším seriálu The Fall). - Spousta nesmyslů a logických lapsů – například proč disidenti žijící v Kanadě už dávno nenatočili dokument s osobním svědectvím, když se ukáže, že pro radikální změnu postoje Kanadské vlády v jednání s Gileádem stačí zveřejnit svědecké dopisy trpících gileádských žen, u nichž lze beztak jen stěží dokázat původnost? Proč gileádská vláda posílá zlobivé plodné ženy po jednom porodu zemřít do pracovních táborů, když jsou tak strašně vzácné? Proč je tak jednoduché pro Serenu Joy zfalšovat Waterfordův podpis a zničit tak jednoho nebezpečného a vysoce postaveného gileádského politika, aniž by se na celou věc v krajně paranoidním prostředí přišlo? Třeba tak, že Serenu Joy daný politik, kterému muselo být jasné, že k falšování podpisu došlo, prostě také neudal? - Protagonistka se sice tváří jako badass, ale obávám se, že na tenhle zádumčivý pohled se redukoval také celý její charakter. Lze pochválit rozvíjení motivu stockholmského syndromu, ovšem nelze pochválit, že se tak zřejmě stalo ze strany scénáře neúmyslně a místo toho jde o výše popsanou dichotomii women are good/men are bad. S tím také souvisí podivně traktované motivy mateřství, které je zde ukazováno v tajemné spřízněnosti s dítětem, bez nějž dítě i matka hyne, přičemž je k tomuto poznání ze strany některých postav zřetel pouze jednou a jindy už zase jakoby neplatil. - Debilní scénáristické berličky na způsob nové postavy, která se objeví v závěru, a způsobí zásadní zvrat, či naopak nevyužití postav stávajících. S tím také souvisí natahované a nesmyslné scény, které jsou v celém seriálu jako přílepek, neboť nic nového nepřinášejí – ani významově, ani narativně – přičemž jsou někdy i vnitřně nekonzistentní s charakterem postav. Například, když June přožije díky podivným výčitkám svědomí jakousi schizoidní ataku, abychom se o ní jako jeden díl báli, že už je úplně mimo a zcela zpracovaná nepřítelem, aby se najednou opět vzpamatovala, přičemž je její vnitřní postoj a stav dění prakticky totožný s tím, který byl aktuální v předchozím díle. - Pochválit lze ovšem alespoň jednu věc: pěkná scéna pokusu o útěk June ve sněhem obklopeném venkovském sídle, která ukazuje, že i přes odhodlání, šanci a prostředky může lidská snaha pohořet na sérii zdánlivých maličkostí. () (menej) (viac)
Opravdu až úmorné tempo (hlavně prvních) epizod se zúročilo proniknutím do zmučených duší lidských práv i důstojnosti zbavených postav a poodhalením větších kousíčků minulosti, (z)řízení a ideologie Gileádu, náboženské totalitní diktatury. Většinou právě z konfliktu s represivními, zrůdně pokroucenými (a jednoznačně sexistickými) zákony vyplynuly ty nejsilnější emoce (např. epizoda s "přátelskou" návštěvou gileádské delegace ve svobodné Kanadě). Z filmařského hlediska nenacházím výtky, snad jen ta již zmíněná rozvláčnost, vyznačující se mj. dlouhým zkoumáním vnitřního rozpoložení z detailů tváří, ponejvíce samozřejmě té (ne dvakrát atraktivní) Offrediny. ()
Galéria (978)
Zaujímavosti (1)
- June (Elisabeth Moss) sleduje na notebooku epizodu Náhradní matka (1998) seriálu Přátelé (od r. 1994). A to právě slavnou scénu, ve které Monica (Courteney Cox) vysvětluje Chandlerovi (Matthew Perry) ženské erotogenní zóny. (hansel97)
Reklama