Réžia:
Jaromil JirešKamera:
Jaroslav KučeraHudba:
Zdeněk PololáníkHrajú:
Miloš Kopecký, Táňa Fischerová, Ota Sklenčka, Petr Čepek, Vladimír Tesař, Milan Klásek, Jana Dítětová, Věra Kubánková, Zora Polanová, Vladimír Hlavatý (viac)Obsahy(1)
O lásce a stáří, nemoci, smrti a starostech všedního dne vypráví s humorným nádechem dramatický příběh Karla Svozila, stárnoucího profesora dějin výtvarného umění. Do života moudrého a kultivovaného muže a jeho milostného vztahu k mnohem mladší Aleně nečekaně zasáhne diagnóza rakovinového nádoru, která ho dovede až k úvahám o sebevraždě. Chmurné myšlenky však brzy vystřídá horečná aktivita, s níž se profesor Svozil snaží maximálně využít zbývající čas. Dopíše knihu, ožení se se svou milenkou, otevřeně vystoupí proti svému nadřízenému. Náhoda však celou situaci radikálně změní. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (77)
Hezký a lidský příběh vypráví o milostném vztahu kunsthistorika PhDr. Karla Svozila (Miloš Kopecký) a jeho posluchačky z fakulty (Táňa Fischerová). Pomalu stárnoucí vědec - pedagog má své zvyky, nemá rád mj. zvuk vysavače, ale vztah s očividně mladší partnerkou je spořádaný, téměř všední. Idyla každodennosti je však narušena Karlovým onemocěním; diagnoza je tragická - jde o rakovinu. A tak Karel začíná bilancovat a přehodnocovat priority... Dnes již bohužel zapomínaný, a přitom velmi dobrý a kvalitní film. Kromě hereckých představitelů ústřední dvojice nelze opomenout Petra Čepka a Otu Sklenčku v rolích lékařů. ()
Takhle sympatického Miloše Kopeckého aby člověk pohledal. Milý, vtipný, pohotový, kultivovaný, vzdělaný a pochopitelně i velkorysý a odpouštějící. Taky vám na tom něco nesedí? Nemíním tady zabřednout do debaty jaký byl tenhle velikán v soukromí, ale i kdyby to byl ten nejpravdivější obraz jeho povahy, tak by i tak byla na místě výtka, že se do námětu nehodí. Čekal jsem nějaký osobnostní zvrat, převrácení životních hodnot a nebo katarzi. Ano, pan profesor si prošel obdobím smutku, občas dal najevo že není tak dokonalý jak se obvykle zdá a sem tam dal nesměle najevo nějakou tu slabost či pochybování o sobě samém. Ale nic víc. Scénář ho velebí od začátku do konce, těch pár výtek od okolí se lehce ztratí a tak se čekání na konflikt táhlo a táhlo, až byl najednou konec. Umírat se sice taky musí umět, ale čeho je moc, toho je příliš. ()
"Jsi estet nebo jesita?" "Oboje." ()
Do dneška tabuizované téma, nebo spíš se o tom nikdo nechce moc bavit... Líbila se mě ta konfrontace drsňáckého neosobního necitelného prozápadního doktora Čepka, který chce pacientům diagnózu sdělovat se všemi konsekvencemi s hodným dědouškem socialistickým doktorem lidí Sklenčkou, který chce pacienty držet v blažené nevědomosti. Jak typické... Kdyby film více akcentoval osobní rovinu a vykašlal se na tu pseudofilozofickou, bylo by to klidně za pět *. ()
Miloš Kopecký opäť ukázal, že ak dostane kvalitný scenár je nezabudnuteľný herec. V tomto filme sa mu to podarilo. Veril som mu všetko.....80%. ()
Řekl bych velmi melancholické pomyslné loučení s jedním z našich nejlepších herců, kterým bezesporu Miloš Kopecký byl. Pokročilý věk na něm byl vidět, stále však předváděl své umění v celé své šíři. ()
Sympaticky zahrané od Táni Fischerové... Jinak ale takovej velice průměrnej, až skoro zbytečnej film. Kopeckého mám rád, ale v tomhle filmu mi tak nějak neseděl. ()
Miloš Kopecký v roli stároucího seladona, která mu jde parádně a zároveň to není "další Strossmayer". A navíc vynikající Petr Čepek. ()
Na imdb.com aktuálně pouhých 54 %... ()
Krásná ukázka toho, že když nás postihne opravdu velký problém, nebo drama ukáží se každodenní banální problémy jako legrační hračky osudu. Skvělý výkon Miloše Kopeckého, který si poradí s nepřízní osudu i s nastupujícím stářím. ()
Filmy Causa Králik a Prodloužený čas som videl ešte ako chlapec na základnej škole a myslím si, že dva pohľady Miloša Kopeckého v závere tých filmov - ten jeho skeptický optimizmus - ma sprevádzajú po celý život, namiesto pohľadu otca, ktorý mi tak chýbal. ()
60% - Komorní příběh, který se mi líbil už v době, kdy jsem ho viděl poprvé. Role byla nejspíš psaná Miloši Kopeckému přímo na tělo a je to znát. Poctivý film bez velkých gest. ()
Tento film se mě bohužel bytostně týká. Zaujal mě v kině už při své premiéře před třiceti lety a má stále co říci současníkům, protože problém zvaný rakovina není vyřešen, i když se procento úspěšnosti léčby zvyšuje. Je to film o lékařské etice, o tom, jak přistupovat k pacientovi, jehož může vědomí, že pravděpodobně umírá, pěkně rozházet. Lhát mu, když pravdu tuší? Nebo mu po americku říci, že za tři měsíce chcípne jako pes? Záleží skutečně na tom, jakým je lékař současně psychologem. Nebojím se smrti, bojím se umírání, ale ani do něho se mi moc nechce. A tak musím doufat, že dopadnu stejně jako profesor kunsthistorik Svozil. Je to film hluboce lidský a jeden z Jirešovým nejlepších, nemohu mu dát nic jiného než pět hvězdiček. ()
Herecké mistrovství Miloše Kopeckého je zcela nezpochybnitelné. Dokazuje to i tento velice vážný snímek, kde ztvárnil roli profesora dějin a umění přednášejícího své postřehy o lásce a smrti. Jeho život je plný optimismu, filozofie a ideálů. Vše klape jak má. Má mladou milenku a šťastný život. Když však přijdou zdravotní problémy a krutá diagnóza, vše má tendenci se změnit. Na řadě jsou přátelé, kteří se ho snaží podržet. Začnou mu lhát. Ale je to správné? Jakou sílu taková lež ze soucitu má? Profesor však na pravdu sám narazí a začne si užívat. Nemá zábrany v ničem a v nikom. Důsledky by stejně šli mimo něj. Snímek je takovým poselstvím o naději, která umírá jako poslední. I když budoucí čas není zrovna optimistický, stále není důvod vše vzdávat. Je potřeba dodělat rozdělanou práci a zařídit vše potřebné. Komorní příběh má silný scénář, který se dívá na svět lidskýma očima a s pochopením. Příběh člověka, který se nevzdal svému osudu a užíval si život jak to jen šlo. Málo je takových optimistických snímků. ()
Nesnáším když si mladá holka nabrnkne starýho páprdu...ovšem pan Kopecký je takovej frajer,že jemu jsem i fandil. ()
Smutná komedie o vážných věcech života nepůsobí efektně, ale je působivá. Vždyť hraje hlavní roli pan Kopecký! ()
Vynikající M. Kopecký jako vysokoškolský profesor Karel Svozil v československém filmu, jež se zabývá vztahem mezi starším mužem a mladou ženou v nelehkých životních situacích. Kopeckého mladou partnerku hrála sympatická T. Fischerová. Role profesora byla napsána M. Kopeckému přímo na tělo a tak mohl hrát vyloženě sám sebe. Jeho osobní cynické názory na stárnutí a lékaře jsou dostatečně známy a on tak mohl své postoje přenést na filmové plátno. Jeho herectví se v tomto filmu projevilo v plné šíři - můžeme sledovat scény naprosté rezignace, sobecké sebelítosti a odhánění jeho blízkých, ale také energické plnění svých povinností, projevy nonšalantního společníka a moudré glosování. Film je plný jeho typického humoru, vtipných hlášek, ale také se M. Kopecký objevuje v několika charakterových scénách, které jsou patrně nejhodnotnější z celého snímku. Ostatní herci se podřídili Kopeckého mistrovství, snad pouze P. Čepek vytvořil poněkud výraznější postavu onkologa a V. Hlavatý jako umělecký model a vždy dobře naladěný stařec. Film vnímám jako nahlédnutí do Kopeckého života v jeho pozdních letech a také jako poklonu jemu jako člověku a jeho hereckému umu. ()
Výborný komorní film, který se v TV objeví jednou za uherský rok, a přitom je to jedna z Kopeckého nejlepších rolí... ()
V podstatě banální příběh prošpikovaný intelektuálskými "životními moudry" na téma lásky a konečnosti života, který nepřekračuje filmový průměr. Chybí mu větší napětí i emoční hloubka, vše se odehrává v příjemně odpočinkovém tempu. Dobře se na něj dívá, ale žádné trvanlivější stopy po shlédnutí nezanechá. Celé to vlastně stojí na osvědčeném hereckém mistrovství Miloše Kopeckého, který však svou úlohu sehrál jen jakoby mimochodem. ()
Čtveřice Jireš - Kopecký - Kučera - Mozart je zárukou dobré podívané. Snímek je milým přemítáním o životě i smrti. Jako milovníka výtvarného umění mě nadchly záběry klasických obrazů a s nimi související přednášky. ()
Reklama