Réžia:
John KrasinskiKamera:
Charlotte Bruus ChristensenHudba:
Marco BeltramiHrajú:
Emily Blunt, John Krasinski, Noah Jupe, Millicent Simmonds, Cade Woodward, Leon Russom, Doris McCarthyObsahy(1)
Lee (John Krasinski) a Evelyn (jeho životná partnerka Emily Blunt) Abbottovi vychovávajú tri deti. Všetci sú zatiaľ nažive. Veľmi rýchlo si totiž osvojili pravidlá, ktoré začali platiť po ich príchode na Zem. Kto sú tí Oni ? Nikto nevie. Vie sa len to, že majú mimoriadne vyvinutý sluch a akýkoľvek zvuk priláka ich pozornosť. A ich pozornosť pre ľudí znamená istú smrť, čo na vlastnej koži spoznajú aj samotný Abbottovci. Oni zatiaľ ako jedny z mála prežívali aj vďaka tomu, že ich najstaršia dcéra Regan je nepočujúca, a tak pre nich bola znalosť znakovej reči absolútnou nutnosťou aj v „normálnych dobách“. Okrem toho vyvinuli na odľahlej farme, kde žijú, celú radu bezpečnostných opatrení, ktoré ich majú chrániť, napr. zvukovo izolovanú pivnicu alebo molitanom obalené kocky k hre Monopoli. Bude to ale pre ich bezpečie stačiť? Taký život totiž pripomína tanec v mínovom poli a čakanie na jednu jedinú, osudovú chybu. Evelyn je navyše tehotná a termín pôrodu sa nezadržateľne blíži. A niektoré životné udalosti sa bez kriku jednoducho neobídu. (Cinemart SK)
(viac)Recenzie (1 267)
Originální nápad je už v půlce filmu utopen v řadě nelogických souvislostí, které bohužel plynou z originálního nápadu samotného. Snímek je ovšem nadějí, že i v dnešní době se dá v hororu vymyslet nová zápletka. Film má průměrný spád a těžko říct, jestli by se odstraněním všech nelogičností nestal nesnesitelnou nudou. Promrhat výbornou myšlenku průměrným scénářem je každopádně velká škoda a nic na tom nezmění ani solidní výkony herců. ()
Rozhodnutím ústřední dvojky pořídit si (řvoucí) dítě do světa, jaký pro ně film vytváří aby fungoval v hrůze a napětí, se toto dílo předemnou naprosto odstřelilo. Ona již úvodní chůze lesem, při které nechají rodiče nejmenší ze svých dětí kráčet bez dozoru za sebou jako poslední, naznačovala, že se zde nebude hrát ani na logiku nejselštějšího rozum. Normálně tyhle nesmysly ve filmech neřeším, ale tady představují klíčové události v ději a jdou naprosto PROTI sofistikovanosti režijního konceptu práce s budováním napětí ze zajímavého nápadu. Bolelo mě snášet hloupost filmu, na který jsem se tak těšil a který mohl (nebo měl) být přesně mým šálkem kávy. ()
Takový pravověrný křesťan se prostě na ty kozy nevyprcá, i kdyby mu měl hnusně zmutovaný predátorek s přecitlivělým sluchem požrat zbytek Klapzubovic famílie. Ne, on raději v tom hostilním tichu za potlačovaného unylého funění subtilně nasmrká Emilce♥ do gramofonu, aniž by si pořádně zapřirážel, protože jakékoliv hlasitější zapleskání či hek mohou mít za následek rozmrdání na kusy. Pěkně ostrými klepety. Ovšem i bez toho kafilerního vyvrcholení je to u kudlanek běžný standard, a navíc Pyjus I. přece zakázal pod trestem eternálně zaražených rozžhavených vidlí v prdeli šprcky, tudíž ten postapokalyptický otec roku patrně nechráněně zanořil jen proto, že je dement, nebo aby si všichni, i spolu s námi, šmíráky, užili trochu toho lidožravého adrenalinu. Tak či tak dobře udělal!!! Až na tu diskutadebilní premisu, jen aby to mělo o čem být, se totiž jedná o nejlepší hororový počin od dob Štefanovy Mlhy. Strhující, napínavý a zábavný výlet plný roztomilých hluchoněmých vyfikundací do vysněného světa nejednoho pod jhem trpícího domestikovaného samce, světa, kde by ta kráva konečně zavřela hubu a nemohla pičovat kvůli každé prkotiny, ani vztekle třískat dveřma nebo nádobím. ()
Oscar 1 nominace: Zvukové efekty ()
Skvělý žánrový film, pokud mu odpustíte to, že pointu by ve skutečnosti každá příčetná společnost odhalila dávno předtím, než by situace přešla do takového extrému, a akceptujete s nadhledem finální záběr, který víc patří do pokleslé zábavy dob minulých než do současného chytrého hororu. Režijně je to každopádně velká lahůdka. Krasinski má ohromný cit pro budování napětí a i když mu občas logika hapruje, prací s herci a prostorem to prodá. Velká radost a konečně TICHO v kině. ()
Tiché místo je především vynikající psychologické drama o ztrátě (někoho blízkého, vlastního hlasu) a nemožnosti dát průchod prožívané bolesti (která ale může být proměněna v sílu, na čemž je zčásti založeno finále). Postavy musí všechny emoce držet v sobě, což akorát prohlubuje trauma. Jejich zdroje a projevy radosti, které by jim ulevily, jsou výrazně omezené. Oddat se hře, na které je založená dnešní společnost (protože nechceme jenom konzumovat, ale zároveň se bavit), znamená riskovat život. V tomto ohledu jde o antitezi dystopie Ready Player One, která ukazuje společnost oddávající se již pouze a jenom hře. K první tragédii dochází kvůli hračce, k další málem dojde při hraní deskové hry (příznačně jde o Monopoly – slast z nakupování si postavy mohou dopřávat pouze touto cestou). Tančit můžou partneři jenom se sluchátky v uších, jinak je použití technologií, na nichž jsme dnes tak závislí, takřka vyloučené… Přestože ve filmu skoro není dialogů, zásluhou znamenitých herců, informací rozesetých v mizanscéně a toho, jak postavy v určitých situacích reagují, po celou dobu chápeme, co hrdinové prožívají a oč jim jde, v čemž spatřuji hlavní výlučnost snímku. Ukazuje, co se již mnozí režiséři během (necelých) sta let zvukové kinematografie odnaučili – jak psychologicky vrstevnatý příběh lze vyprávět beze slov. Díky zaměření na postavy nachází své opodstatnění pomalejší prostřední část, ženino rozhodnutí počít dalšího potomka (zaplnit prázdnotu) i některé lehce sentimentální momenty (které jsou ovšem rušivé pouze při aplikování čistě hororového čtení). Jako horor je Krasinského film stále znamenitě zrežírovaný a skoro nám nedá vydechnout, byť využívá poměrně známých triků a málokdy nabere odvahu být opravdu bez zvuku. Nejen svým obsahem, ale i stylem tak v zásadě potvrzuje, že američtí filmaři mají z máločeho takový strach jako z absolutního ticha. Tiché místo proto není tolik pozoruhodné prací s tichem, jako hladkým propojením základní podmínky pro přežití v daném fikčním světě (nevydávat žádné hlasitější zvuky) s tím, co postavy prožívají. Skutečnost, že film končí v tom nejlepším (aniž by vyvolával pocit, že něco zásadního nebylo vysvětleno), mne přiměla přidat k jasným čtyřem ještě pátou hvězdičku. 90% ()
Celkem klasický horor, který byl tím netradičním námětem o tichu hodně povýšen. John Krasinski docela překvapil. 70%. ()
Jednoduchý rodinný survival okořeněný jediným zajímavým zpestřením (motiv ticha, jenž ale stejně není využit úplně stoprocentně), který diváka spíš napíná, než straší. A pokud film v prvé půli táhne nahoru právě onen jeden nápad a špičkové řemeslo, v půli druhé to potápí celkové zhloupnutí a porušování vlastních nastavených pravidel. On je totiž trochu problém, když jsou v úvodu představena monstra tak, že jsou citlivá na sebemenší škobrtnutí, ale v naháněcí závěrečné části se pak s jejich citlivostí pracuje, jak se tvůrcům zrovna hodí. Proč třeba ten kluk v jedné z klíčových chvil zahne při zdrhání do kukuřičného pole, nad tím mi také zůstává rozum stát (já jsem sice kukuřičným polem nikdy neběžel, ale předpokládám, že to musí být celkem rámus). A takovýchto momentů jsou v druhé půli kvanta. Monstra jsou bohužel ukazována až příliš často, jejich vzhled mě navíc dost zásadně zklamal. Zaměnitelná CGI příšera, která jako kdyby vypadla z nějaké Marvelovky (takoví ti typičtí mimozemští poskoci hlavních záporáků, aby se superhrdinové měli déle s kým mydlit). Přestože zním kriticky, považuju Tiché místo za nadprůměrný film, hlavně díky tomu kvalitnímu řemeslu a dobrým hereckým výkonům. Z hlediska nějakého hororového zaujetí se u mne nicméně již v době uvedení (duben) jen horko těžko dostává do roční TOP3, takže zkazky o nejlepším hororu posledních let považuju za naprosto přestřelené. ()
Sotva jsem stíhal číst titulky jak se ve filmu žvaní. Tvůrcům musím vyseknout uznání, že se vůbec nezdržovali co se vlastně stalo, jak se to stalo a kdo jsou ti hezouni s citlivejma ouškama. Zkrátka nastolila se nějaká situace, která umožňovala jak lekačky, tak hrátky s divákem, přidat situaci a tím zdramatizovat děj, dát filmu napětí z pouhých zvuků a vše podstatný odvyprávět obrazem, jo to se u takové jednohubky hodně cení. ()
Najlepšia shyamalanovka, ktorú nenatočil Shyamalan. Výborný nápad, ktorý je zábavne vyťažený, šikovne natočený a s hercami, ktorí si to zjavne užili. To, že to celé nedáva zmysel, je už druhá vec, ale kto by si logikou kazil inak perfektnú žánrovku? :) ()
Skvělý nápad, který trošičku pocukroval hororové vody roku 2018. Film, ve kterém se toho moc nenamluví, protože se odehrává v dystopickém světě, ve kterém žije mimozemská civilizace, která ničí vše, co promluví. Má to celou řadu nelogičností, ale jednoduchost a nápaditost tu vítězí nad obsahem. Napětí z filmu doslova stříká a manželský pár Emily Blunt a John Krasinski si toto rodinné hororové drama vysloveně užívá. Ostatně stejně jako divák. Jen z trochu jiného úhlu pohledu. ()
║Rozpočet $17miliónov║Tržby USA $188,024,361║Tržby Celosvetovo $340,952,971▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA $12,654,554║ Tržby za predaj DVD v USA $12,243,532║ Na oko skromný film ale úderný, dá sa povedať že niečo ako Cloverfield. Dokonca by som ho aj do tejto série zaradil, šikol by sa tam. Od Johna Krasinského to je šikovná prácička, dokáže predávať napätie, má to slušnú "tichú" razanciu, miestami dosť hustú atmosféru. /80%/ ()
Last Of Us meets Walking Dead meets Steven Spielberg's War of Worlds. Navzdory tomu, že Krasinski vždycky uhne od vážných tónů k lehce cheesy postupům a zvratům mě tahle tichá elegie držela od první do poslední minuty. Takhle nějak by točil Shyamalan, kdyby se nezbláznil. ()
Unylé rurální drama o natolik pitomých rodičích, že by jim Barnevernet sebral děcka tak rychle, že by nestačili upustit ani špendlík na zem. V době, kdy horory zažívají nevídanou renesanci se vážně nechci koukat na klišovitou přehlídku hloupě jednajících postav. ()
Forma poráží obsah, ovšem tak suverénním způsobem, že má smysl tenhle úkaz vidět na velkém plátně. Krasinski překvapuje režijní jistotou a minimálně ve zvukových kategoriích by měl útočit na Oscary. Příběh je docela slabý, v základní premise je spousta slabin a každá další desetiminutovka vyvolá víc udivených otázek než smysluplných odpovědí. Ne, takhle by ten svět opravdu nemohl fungovat. Ale to je nakonec vedlejší, protože tu máme horor, jenž sází na ticho - už proto stojí za pozornost. A napětí plynoucí z naprostého ticha zase jednou ukazuje, že nejděsivější je to, co nevidíme (neslyšíme). Bitky s emzáky sklouzávají do survivalu, ale tou dobou už vás bude mít Tiché místo omotané kolem prstu. Tleskám originalitě a kdyby se společně s ní svezla i zručnější scenáristika. měli bychom tu možná horor dekády. Takhle "jen" velmi nápaditý a povedený kus. ()
Víceméně nuda...což je u sci-fi hororu poměrně závažný problém...minimalismus v oblasti ruchové složky tenhle film zazdil...rovněž mi tenhle příběh přišel značně nelogický - proč se třeba ona rodina nepřestěhovala někam ke zdroji přirozeného hluku, kupříkladu k onomu vodopádu, k jezu, k peřejím, k řece...aby zamaskovala svoji existenci? Navíc dvě tak nesourodé poloviny, jako v sobě spojuje Tiché místo, se hned tak nevidí - nejdříve minimalistická takřka kontemplativní, posléze laciná béčková vyvražďovačka... S nostalgií vzpomínám na žánrově podobnou, ale především mrazivě působivou skvělou Spielbergovu Válku světů... Mnohem povedenější je pak rovněž letošní žánrové dvojče Bird Box... ()
Co je v první půli (do ohňostroje) pravidla nastavující vnitřní tenzí dopované spielbergovské drama jedné rodiny s jasným konceptem, to je v druhé polovině (od sprchy) hloupé survival béčko s lacinými lekačkami ona pravidla soustavně porušující, s jedním logickým lapsem za druhým a jedoucí dle žánrových klišé osnov. Shyamalanovsky (z časů Znamení) zvolna budované napětí versus pozlátko a tupě se chovající postavy tlačené jako loutky z jedné adrenalinové eskapády do druhé. První polovina výtečná, druhá solidní. Jenže vzájemně jsou neslučitelné a jdou proti sobě. Tohle měla být celou stopáž buďto tichošplápková kočka či uštěkaný pes a nikoli mrouskající kočkopes. Ve výsledku je na tom vůbec nejpůsobivější prolog, který plně obstojí jako soběstačný kraťas. ()
Dobrej nervák, ve kterém je lepší se moc nepitvat. Hodně věcí drhne (nezničitelný příšery šly překvapivě lehce zničit, kde jako brala rodinka elektriku atd.) John Krasinski byl překvapivě charismatickej. ()
Co by ne. Necháme nebezpečnou hračku bez dozoru, zaděláme na další absurdní hlučnou přítěž, vůbec nám nebude divný, že to dávno nevyřešilo pár měšťáků s vuvuzelama, uděláme dalších tisíc píčovin, který byly ve scénáři od pětiletýho dítěte. Beze mě. ()
„ BUĎTE TIŠE! PŘEŽIJETE!...“ /// Ticho, Beltramiho hudba, pár slov a znaková řeč. To ticho má bejt překvapivý. Je. Navíc jde o ohromně zajímavou záležitost. Jde o vnímání prostředí a specifický herecký výkony. Nebo grimasy. Rozhodně to není ukecanej film. Člověk se lekne, když uslyší mluvený slovo. Často je to jako v němým filmu. Jde o řeč těla a výrazy tváře. Navíc i ze způsobu komunikace jde vyčíst, co postava cítí. Příběhem se nese očekávání z nejsilnější scény. I proto má ta druhá půlka vysoký tempo a je hodně fajn. Napínavá, navíc se hodně krát ocitneme příšeře tváří v tvář. Snad jen hematofobici můžou bejt v klidu. Není to o krvi. TICHÉ MÍSTO učaruje atmosférou. Je zvláštní, nová, neokoukaná. Co se stalo, se dozvídáme jen a pouze z novinových titulků. Žádný sáhodlouhý vysvětlování. No a zbytek vydedukujeme z chování postav. Pravda, ne každej je raketovej inženýr, takže pro jistotu profláknou, že nejlepší je držet hubu. Hrajou s náma hru se sluchovými vjemy a často jde o útok na hranici experimentu. Já mohu konstatovat, že snaha, aby byl divák aktivním účastníkem hry o přežití, vyšla na výbornou. A je škoda, že se na závěr neobjeví titulek „pokračování příště“. P.S.: Trochu mi to připomíná Shyamalanovo ZNAMENÍ. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Jsem hluchej jak poleno. 2.) Chodíme doma bosí. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE * NAPĚTÍ *** ()
Reklama