Réžia:
Aki KaurismäkiScenár:
Aki KaurismäkiKamera:
Timo SalminenHrajú:
Turo Pajala, Susanna Haavisto, Matti Pellonpää, Eetu Hilkamo, Erkki Pajala, Matti Jaaranen, Hannu Viholainen, Jorma Markkula, Tarja Keinänen, Eino Kuusela (viac)Obsahy(1)
Film vypráví o těžké životní situaci mladého horníka Kasurinena, jenž ztratil zaměstnání. Krátce poté, co jeho otec spáchá sebevraždu a přenechá mu starý automobil, vyráží Kasurinen na cestu za štěstím do jiného kraje. Cestou je však přepaden a oloupen o všechny úspory. Při hledání nového zaměstnání se seznámí s rozvedenou ženou a vzájemně si slíbí společný život. Vše se vyvíjí slibně až do okamžiku, kdy Kasurinen zbije muže, který ho oloupil. Záhy poté je odsouzen k pobytu ve vězení, ze kterého se mu sice podaří se spoluvězněm uprchnout, avšak jeho problémy tím zdaleka nekončí. (ČSFD)
(viac)Recenzie (43)
Opět jeden z těch osobitých, absurdních snímků Akiho, kde vím, že bych ten film zařadila přesně do jeho šuplíku i bez informací, že je to jeho dílo. Přesto mi tady chybělo víc těch humorných situací, jako je třeba ve filmu Najal jsem si vraha. Ale kabriolet a soundtrack neměly chybu. A tak jak to bývá v divadle, trochu mně chybělo jeho stálé herecké/neherecké obsazení, ale byl tam alespoň jeden starý známý, Matti Pellonpää,. Holt, zvyk je železná košile. ()
Sú typy, ktorým ide všetko na čo siahnu a bez ohľadu na to, či sú charakterní alebo nie. A potom sú typy, ktorým karta nejde nikdy nech robia čo robia. Správne, Taisto je typ číslo 2. Podstatné však je, že má číro, frajerský kukuč, slnečné brýle a americké fáro. Trochu sa to potom vykompenzuje. Možno aj v tom spočíva čaro celého filmu, teda že držíte postave palce, ale zároveň sa tešíte, čo zase poserie. Najlepšie je vopred o filme nič nevedieť, zásadný zvrat prichádza dosť neskoro a zbytočná znalosť zvoleného subžánru môže zážitok prvej polhodiny celkom oslabiť. Že tu nie je prítomný humor, by som príliš nesúhlasil, pokiaľ teda považujeme humor suchší ako púšť ešte za humor. ()
Normálka , kedˇ idete do divočiny , musíte mať so sebou minimálne rambo kudlu , v ktorej rúčke máte sirku , kompas , háčiky na ryby a ja neviem čo ešte , ale kedˇ ste houmles , Kaurismäkiho houmles , tak musíte mať rádio , cigy , ráno kafčo a ako vidím , cadillac ! Toto bol pre mňa najnadupanejší gangsterský film všetkých čias !!! Opäť raz mám chuť žiť ! ()
Kdybych chtěl být hnusně patetický, napíšu něco v tom smyslu, že neznám režiséra, který by svým filmovým dílem složil lepší hold lidské obyčejnosti (nebo snad lépe obyčejnému člověku), než Aki Kaurismäki, nebo něco v tom smyslu... A přitom ten hold neskládá úplně vážně, ale s tragikomickou nadsázkou. Už hodně dlouho se chystám zopáknout si podstatnou část jeho filmografie a konečně nastal čas. Začínám Arielem, kterým se prý poprvé proslavil a který už celý stoprocentně jede v nezaměnitelném režisérově stylu. Hlavní hrdina je typický Kaurismäkiho smolař, semletý mašinérií společenského systému a souhrou nešťastných okolností, který přesto stojí pořád zpříma, pod bičem osudu se nehrbí a z jeho ran si viditelně nic nedělá, nefňuká, nekňourá, nestěžuje si, snáší je mlčenlivě, stoicky a s hrdostí. Chce se živit poctivě, dělnicky, ale když mu to nebylo umožněno, zařídí se po svém. Z celého filmu se mi nejvíc líbí, jak Taisto ve vězeňské dílně tajně vysoustruží ocelový zásnubní prsten pro svou milou - typický (a nádherný) příklad Kaurismäkiho svérázné poetiky obyčejnosti. Silné čtyři. ()
Toto bol hádam výsmech všetkým tým nadupaným thrillerom o úteku z väzenia a o vykradnutí banky. Takto sa to robí vážení! Trošku menej beznádeje ako som u Akiho zvyknutá, lebo snáď všetko sa Taistovi ako-tak darilo, tým pádom koniec nemal až takú silu. Dialógy medzi Taistom a Irmeli nemali chybičku, takisto aj vyfešákovaný Matti. ()
Galéria (13)
Zaujímavosti (4)
- Režisér Aki Kaurismäki označil Ariel za svoj najlepší film. (Bilkiz)
- Aki Kaurismäki napsal scénář během jediného víkendu. (Cheeker)
Reklama