Réžia:
Quentin TarantinoScenár:
Quentin TarantinoKamera:
Robert RichardsonHrajú:
Leonardo DiCaprio, Brad Pitt, Margot Robbie, Emile Hirsch, Margaret Qualley, Timothy Olyphant, Julia Butters, Austin Butler, Dakota Fanning, Bruce Dern (viac)VOD (4)
Obsahy(1)
V deviatom filme kultového režiséra Quentina Tarantina sa televízny herec (Leonardo DiCaprio) a jeho dlhoročný kaskadér (Brad Pitt) rozhodnú presadiť pri filme na konci zlatej éry Hollywoodu v roku 1969 v Los Angeles. (Itafilm)
Recenzie (1 772)
Uffff, tohle je jedno z největších zklamání v mé osobní filmové historii. Ne, že bych měl nějaká konkrétní nebo přehnaná očekávání, ale to, co se mi dostalo za ty víc než 2,5 hodiny mě silně neuspokojilo. Nevím, jestli to je tím, že mám nakoukáno moc nebo málo, nebo proč mě ten film tak moc nasral. Ale abych začal s výtkami - kde jsou skvělé dialogy, vypointované scény atd.? Spousta odkazů na všechno možné, ale jeden jediný odkaz na Shining v Toy Story 4 byl zábavnější než tady všechny dohromady. Kvantita jednoznačně zvítězila nad kvalitou. Leonardo s Bradíkem si to samozřejmě dávaj skvěle, ale upřímně těch jejich "filmových" scén je tam až příliš a kdyby z filmu kompletně Rick Dalton zmizel, vlastně by to nijak zvlášť nevadilo. Nemluvě o Al Pacinovi, co to jako mělo bejt? QT si ho chtěl odškrtnout, že mu jednou zahrál ve filmu? Páč jinej důvod pro jeho roli jsem nenašel. Zbytečných/nudných scén je tu ale víc - hodně se tu jezdí autem, Steve McQueen mluví zcesty, Sharon Tate chodí po městě a pak do kina atd. atd. Co se týče závěru, tak i přes jeho předvídatelnost celkem pobavil, nicméně do celkového vyznění filmu mi příliš neseděl. Víc už se nebudu rozepisovat, tohle stále ještě i po týdnu rozdýchávám a uvidíme, co s tím udělá druhá projekce (nejspíš až za pár měsíců doma). (kino Cinestar, orig.) Edit 8.1.2022: Tak to odhodlání se k druhé projekci trvalo o něco déle, než jsem čekal, nicméně ač si film napravil v mých očích reputaci jen částečně, nelituju toho. Tarantino si prostě natočil film především sám pro sebe a jediný moment i pro diváky si nechal na konec. Za to samozřejmě respekt, takhle dneska už nikdo filmy netočí, na druhou stranu já jako divák mám právo mu zkritizovat aspekty zmíněné v původním komentáři. (4k UHD blu-ray, orig. + CZ tit.) ()
Já nevím, jak to ten Tarantino dělá, on z těch herců dostane snad to nejvíc maximum, co v nich je. Jsem ráda, že jsem tenhle kousek viděla v kině, i když naopak některé scény bych si ráda pustila opakovaně. :) A na mě tam jich je celkem dost.:) Neříkám, že po hodině jsem nebyla trošku netrpělivá z toho pomalejšího tempa,ale právě některé dialogy a scény tu stopáž krásně vyváží. Opravdu tady DiCapria i Pitta naprosto žeru, i když Margot Robbie nebo Al Pacino nejsou taky vůbec špatní. Po vizuálnu krásný návrat do minulosti, doprovázený skvělou hudbou a vtipem, který je Tarantinovi tak vlastní, pro mě letošní filmový bonbónek. ()
Filmy Tarantina mám ráda, Leonardo je nejlepší herec svý generace, Pitta žeru. Nicméně tenhle film byla taková kravina a ještě tříhodinová, že je mi normálně líto těch 2 kil za lístek. Děj absolutně žádnej, slátanina různejch záběrů z natáčení filmů ve filmu a jako podkres Mansonova vypatlaná parta. Jednu hvězdičku za posledních 10 min, kdy se celý kino probralo ze spánku a který byly fakt vtipný a tarantinovský, druhá za Kapra s Pitt petem a třetí, protože je mi trapný tomu dát míň, když okolo toho bylo takový haloo. A že kdyby tam nehráli ty dva, tak tomu dám asi po 50 letech normálně odpad, jak to bylo nezáživný. ()
Tenkrát v Hoolywoodu je taková pěkná přehlídka všeho, co mám na filmech rád. Hraje tady skvěle padnoucí hudba, i přes absenci děje si to užívám a pohled na herecké výkony je rovněž uspokojující. Do toho nějaký zvrat, fórek a máme tady skvělý film k Nedělnímu relaxu. Užil jsem si to a rád si ho užiju znovu. Pohled na scény s Pittem a samotné finále je pastva pro mé zvrácené oči. 8/10 ()
Tenkrát v Hollywoodu je společně s filmem Osm hrozných patrně nejvyzrálejším dílem z dílny "magora z videopůjčovny" (fanoušci Tarantina znají tuto jeho přezdívku). Kdybych o filmu a režisérovi nic nevěděl a někdo mi řekl, že snímek režíroval Martin Scorsese, který jel na vlně dotočeného Vlka z Wall Street, věřil bych tomu. Z mého pohledu nejlepší Tarantinův film. Proč? No, může za to celá řada faktorů. Primárně jde o jeho nejoriginálnější počin a především jsem v každém zajímavém úseku snímku neviděl tu nálepku vykradače hrobek, kterou jsem Tarantinovi často vyčítal. Například v Nespoutaném Djangovi mi to neuvěřitelně vadilo. Jednak mi vadilo zneužití závěrečné písně z filmu They Call Me Trinity (Pravá a levá ruka ďábla) od Enza Barboniho a dále celkové "znásilnění" klasické postavy Djanga z dílny Sergia Cobruciho. Patrně nelze docenit jedinečný přínos jednoho z největších režisérů všech dob, který měl na Quentina Tarantina největší vliv! Ano, je jím mistr Sergio Leone!!!!! Na Tarantinovi se tento velikán podepsal jednoznačně nejvíce! Nelze však přehlédnout vliv již zmiňovaného Scorsese či Briana De Palmy a mnoha dalších mistrů řemesla. Zde jednoznačně vidím posun z hlediska vlastního rukopisu, který už nikdy nebude více vlastnoruční! Proto chápu Tarantinův postoj k vlastní tvorbě - 10 filmů a dost! Tarantino taktéž musí zcela určitě poděkovat Leonardovi a Bradovi. Tohle duo vyneslo film neskutečně vysoko. Brad měl o něco sympatičtější roli a celkově mi jeho postava neuvěřitelně sedla. Lze uvažovat o nominaci (výhře?) na Oscara za nejlepší mužský herecký výkon ve vedlejší roli. Bradovi bych to moc přál. Osm hrozných vede v dialozích, ale Tenkrát v Hollywoodu je na pomyslném stupni vítězů z hlediska filmu jako celku! Rád bych se pletl, avšak myslím, že tuhle vlastní laťku už Tarantino nepřekoná! Někdy Tarantina upřímně nenávidím za dřívější prohřešky v oblasti vykrádání cizích rukopisů (kladení důrazu na hudbu není sice loupež, kompozice ale nesmí patřit dřívějším legendárním scénám). Jindy geniální mozek magora z videopůjčovny naprosto obdivuji, viz. nezapomenutelná pytlová scéna z Nespoutaného Djanga :-D Tarantino je však skutečný umělec. Kdyby nebyl, nemohl by se pyšnit tím, že mu do snímku Osm hrozných komponoval hudbu neuvěřitelný Ennio Morricone - ten si může vybírat pro koho zahraje. Díky Bohu, že jsem tohoto mistra klasické hudby viděl na vlastní oči a především slyšel na vlastní uši! Dvakrát! Společně s Hanzem Zimmerem to nejlepší, co jsem v O2 aréně mohl kdy slyšet! Za tento snímek ti Quentine budu navždy vděčný. I kdyby "poslední" desátý film byl naprostý propadák!!! 100% ()
Zda se, ze se bozsky Quentin aka nejprecenovanejsi reziser vsech dob, zase zacina vracet ke srackam, ktere tocil v minulosti. Cest vyjimce jmenem Jackie Brown. Po Unchained Django, ktery byl pro me jako zjeveni, protoze se ukazalo, ze ten pan umi obcas i tocit, nabrala jeho tvorba opet sestupnou tendenci. Stopaz se dala klidne zkratit o dve hodiny, protoze neco zajimaveho se deje maximalne 30 minut. Jinak se jedna o dusevni onanii, kterou z odpadovych vod taha excelentni Brad Pitt, ktery si tady afektovaneho a nesneitelneho DiCapria namazal na chleba az brutalnim zpusobem. ()
Čekal jsem spoustu věcí, ale tohle opravdu ne... Film má DVĚ A PUL hodiny. Z toho dvě sledujeme slepenec obrázků bez jakékoliv návaznosti, souvislosti a smyslu. Cokoliv co se v těch dvou hodinách stane NIKAM nevede. Prostě jen je. Člověk si říká, že to asi bude něco jako Pulp Fiction (že se to na konci propojí nějakou peckoidní zápletkou). No nepropojí. Tedy pokud nepovažujete za propojení fiktivní výklad toho jak proběhla/neproběhla snad nejvykřičenější masová vražda Ameriky "té doby". Tarantino totiž vzal hromadu fiktivních postav, namíchal je se skutečnými postavami (které samozřejmě v USA zná každý, v Evropě jen hrstka - třeba víte kdo byla Sharon Tate?) a ve finále převyprávěl historii po svém. Tedy ten kdo "ví" se celou dobu těšil na historií ložený fakt a pak tak nějak nic... nebo nebo "ví prd" a pak se diví proč se film najednou po dvou hodinách tak rozjel. Asi jsem už moc starej, ale tohle opravdu není styl pro mě :(. ()
Kterej režisér / scénárista si dovolí přes dvě hodiny připravovat půdu na závěrečný inferno? No jedině Q. Tarantino, jinak si to ani neumím představit. A tady divák postupně dostane všechno, na co jsme od Tarantina zvyklí. Western, starou Ameriku, hodně dialogů, černej humor, stylovou výpravu, hodně detailů a taky krvavou řežbu. Je to takový shrnutí jeho tvorby a osobitýho stylu. Pokud by to byl jeho poslední film, což by byla škoda, nemohl by nikdo říct ani BU. Je tam všechno víceméně.. A ústřední dvojice? Netřeba se rezepisovat, jsou to frajeři (na pohled i herecky)... ()
Tarantino nám tentokrát nevypráví žádný příběh, pouze mapuje několik relativně běžných dnů a nocí z dob sedmdesátých. Pro fanoušky jeho filmů je to dost podpásovka, protože toto by zvládl natočit každý alespoň trochu lepší režisér. Nic to nemění na tom, že to je ale natočené zatraceně dobře. Kdo zde samozřejmě opět exceluje je Leo, který je prostě herecky uplně někde jinde, než zbytek celého Hollywoodu. ()
Tenkrát v Hollywoodu velmi konkrétně definuje dva druhy publika, které pak následně šíří své příslušné dojmy a hodnocení na tento snímek. První divácká obec je ta, která bere všeobecně film jako součást svého života, jako své náboženství, jako svou lásku, a toto obecenstvo je z nového skvostu božského Quentina totálně v nebi, je z něj nadšená, je v extázi, je na pokraji slasti. Druhou diváckou obec pak ovšem tvoří tzv. konzumní publikum, tedy publikum, kterému je film jako takový zcela u prdele, a bere ho jen jako obyčejnou, druhořadou zábavu na vyplnění svého volného času, publikum naivní a popcornové, tuctové a povrchní, navíc tímto uměleckým oborem naprosto nedotčené, a toto obecenstvo pak samozřejmě nad nejnovější tarantinovkou prská a blekotá mimózní plky, kterými jen vše výše zmíněné potvrzuje. Já sám se tedy určitě řadí mezi první skupinu, a proto nemohu tuto podívanou označit za nic jiného, než za film, který je svou kvalitou někde úplně jinde, než veškerá současná filmová produkce, tohle je vážně o několik levelů napřed, jedná se totiž o ryzí oslavu filmařiny jako takové, o nejpoctivější a nejupřímnější filmovou zpověď o lásce a úctě k tomuto uměleckému odvětví. Na každém záběru, slovu, scéně je vidět, jak moc Tarantino miluje a ctí tuto branži, zároveň ale i jak jí rozumí a dává do ní vše ze sebe samého. Každopádně, co se filmu samotného týče, o zápletce tu nemá cenu něco jakkoliv konkrétnějšího prozrazovat, či rozebírat, snad jen je nutné podotknout, že spíš než o kontinuální příběh se jedná o třídenní exkurzi do daných časů, kde v prvních dvou dnech velmi názorně a přesvědčivě poznáváme, jak to tenkrát v LA chodilo a fungovalo, a to jak při samotném natáčení, tak ve společnosti, ve vztazích mezi lidmi od filmu, prostě nádhera, opus. Ve třetím dnu se pak posuneme do oné osudné noci, nicméně tam jsem přesvědčen, že Quentin vyjebal naprosto totálně úplně, ale opravdu úplně se všemi a předvedl další mistrovský zvrat, na který se jen tak nezapomíná. Herecký ansámbl je jinak exkluzivní skvost bez chybičky, kterému samozřejmě vévodí luxusní duo Leo DiCaprio a Brad Pitt, kdy u mě osobně ovšem ještě o něco dokonalejší výkon podal nedostižný Leonardo, který si tím jen upevnil svou pozici na naprostém vrcholu hereckého Olympu a mě naprosto semlel, nemám zkrátka slov. Samozřejmě film na absolutní výsluní vynáší ale i dokonale zpracovaná atmosféra, vizuál též nemá žádnou chybu, Tarantinův styl zpracování opět nenapodobitelný a ojedinělý, stejně tak jako jeho hudební výběr, jeho smysl pro humor a absurditu patří mezi zcela nedostižné, prostě vše tak neuvěřitelně funguje a působí, že jen smekám a zase se mi jen vkrádají do očí slzy štěstí z ohromujícího filmového zážitku, jehož tvůrcem je skutečně ten nejpovolanější, Mistr Quentin Tarantino, filmový Zeus! ()
Trosku natazena, ale atmosferou krasne sedmdesatkova podivana. ()
QT ma nadrogoval, znásilnil a odhodil pri ceste... Tam, kde mi v Hateful Eight už začalo byť jedno, ako to dopadne, som bol zvedavý, hoci som vedel, ako to skončí a... Prerátal som sa! Obrovský mindfuck twist, ktorý ale musím odpustiť, lebo celý pohodový snímok posunul ešte o triedu vyššie. Stripovaný kaskadér, súboj s Bruceom Leem, spaghetti westerny a povinný foot fetish. Quentin ako ho mám rád... KILL THE HIPPIES!!! ()
Tarantino natočil silně osobní více než dvouapůlhodinový hollywoodský epos, který zasadil do doby, ke které chová velkou lásku. Možná je až moc sobecký, protože se v oné nostalgické atmosféře šedesátých let "babrá" hodně dlouho na úkor nějakého podstatného příběhu. On to ale umí a dělá to strašně dobře. Jeho snímek i tak bezproblémově funguje a nabízí spoustu skvělých věcí: nesmírně sympatické postavy, všudypřítomný pohodový feeling a - jak už to u "magora z videopůjčovny" bývá zvykem - perfektně vygradovaný závěr. ()
Není to na pět, ale je to atmosféricko-nostalgická bomba s parádní výpravou a kostýmama, neutuchající chemií mezi Bradem a Leem (nechci opomenout Margot, která je vtělením své předlohy) a mohl bych pokračovat o všech těch detailech, o kterých jsme žvanili cestou autem domů. Zároveň je to dobrá art terapie, potom, co se přelomila půle filmu a začalo mi připadat, že se příběh nikam neposouvá a nic se neděje, se Tarantino v závěru vypořádává s dobře známou realitou po svém. Čekáte dobře známé události... plamenometu v kůlně jsem si všiml už předtím a čekal jsem to. Musím uznat, že čím víc over the top to bylo, tím víc jsem se smál a to nepočítám ty desítky dalších drobností, co si na tom najdete. I'm too hyped about this, best Tarantino work in recent years - pro mě dokonce bych řekl od času, kdy jsem viděl Kill Bill. P.S. Don't cry in front of Mexicans. Dalo by se o tom žvanit hodiny. To finále neskutečně spraví chuť. A vidět v kině, jak někoho vidíte v kině, pochopíte jen když jdete na film v kině. ()
Pecka. Po parchantech mi přišlo, že Tarantino ztratil dech, ale tohle mne vrátilo do devadesátek, když jsme s kámošem ujížděli na Tarantinovi a Rodriguezovi a chechtali se nad proudy krve jak Horáček s Pažoutem. A Pitt a Caprio, to byla fakt lahůdka.... Pozor spoiler: Během filmu jsem tušil zvrat dějin, ale že to bude takové, že Polanski musí chtít zadostiučinění jak prase, to jsem vážně nečekal. ()
Nepochyboval jsem o tom, že Tarantino se s neslavnými událostmi z noci na 9. srpna 1969, ke kterým došlo na 10050 Cielo Drive v L.A., popasuje alternativně a po svém, ale takový úlet, jaký nám naservíroval v závěrečné pasáži, jsem neočekával ani v nejmenším. DiCaprio i Pitt si svoje role očividně užívali, stejně jako zbytek ansámblu. Výborně se podařilo obsadit zejména herce, představující reálné žijící postavy - např. Damiana Lewise jako Steva McQueena. Rovněž Sharon Tate, Roman Polanski, Bruce Lee či Charles Manson (který bohužel dostane nečekaně málo prostoru) jako by z oka vypadli svým skutečným protějškům. Přesto mi vychází Tenkrát v Hollywoodu ve srovnání s novými Tarantinovkami (Pancharty, Djangem a Osmi hroznými) jako režisérův slabší film, a to hlavně proto, že postrádá v podstatě jakýkoli ucelený příběh. I tak se dá zdánlivě vražedných 162 minut užít ve zdraví a pohodě, a to hlavně díky zmíněným hereckým výkonům a nabušenému soundtracku (co taky čekat od sklonku 60. let?!). ()
Jízda Cadillacem na konec šedesátek, jak se sluší a patří. DiCaprio pro mě byl vždycky pan herec, oproti Pittovi, kterého jsem vnímal spíš jako tvář Hollywoodu. Ale čím dál víc se to ve mně mění. A to potvrzuje i tenhle snímek. Scénu z ranče jsem si v podstatě hned zamiloval. To napětí, co přijde. Jestli bude krveprolití, muž v domě po smrti nebo jen výměna kola. Ještě bych rád vypíchnul nohy Margot, ale těch si jistě každý všiml. Nedá si někdo konzervu s příchutí krys? ()
Hodně čekání. ()
Dvě hodiny rozpačitýho tlachání coby expozice nikoliv závěrečné desetiminutovky, ale další expozice tentokrát za pomoci voice overu. Tarantinův božský komplex na sebe bere čím dál obludnější podobu, ten chlap ztratil schopnost sebereflexe a aktuálních 83% na ČSFD je důkazem, že mu projde úplně všechno. Á propós- fór s pozměněnou historií už jsme od něj taky viděli, takže i tohle mě nechalo chladným. ()
Možná to nebylo na plných pět hvězd, jelikož to nemělo tolik aspektů Tarantinových klasik, ale bavil jsem se náramně. Ať už přes upovídanou větší část filmu či skrze epické finále. Vztah a chemii dvou hlavních postav jsem si naprosto užil, byť Brad Pitt byl svou typickou náturou v charakteru zchudlého a demotivovaného kaskadéra naprosto přesvědčivý. A kdybych se v šedesátkách vyznal tak jako Quentin, tak bych onu vymakanost prostředí a různé dobové hlášky nejspíše ocenil stokrát více. I tak to ale byla příjemná a inteligentní jízda. ()
Reklama