Réžia:
Ota KovalScenár:
Ota HofmanKamera:
Andrej BarlaHudba:
Luboš SlukaHrajú:
Pavel Hachle, Žaneta Fuchsová, Winfried Glatzeder, Vlastimil Hašek, Jana Andrsová-Večtomová, Bohumil Vávra, Alena Kreuzmannová, Veronika Týblová (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
V českém filmu pro malé diváky se díky dětské představivosti prolíná realita s pohádkovou fantazií. Začíná v okamžiku, kdy se rodina správce zámku Krále stěhuje na nové působiště. Tatínek, maminka i jejich dvě děti, Radek a pětiletá Terezka, a nakonec kočka Líza. Fantazie obou dětí mění krajinu, kterou projíždějí, v pohádkovou zemi a když nákladní auto uvázne ve sněhové závěji, přijede kouzelný dědeček na saních tažených koňmi a odveze je do zámku, kde se setkají s tajemným černým jezdcem na černém koni. Později zjistí, že je to zámecký restaurátor Albert, který nemá rád kočky. Když se Líze narodí pět koťátek, zjistí děti, že je Albert odvezl ze zámku a vydají se po jeho stopách. V poslední chvíli se jim podaří kočičí rodinku zachránit, ale v noci se pak Radek, potají sledován Terezkou, vydá do kouzelné země za zrcadlem, aby tu získal živou vodu, která by zachránila život utopené Líze... V ateliéru č. 6 na Barrandově vytvořil architekt Vladimír Labský multifunkční dekoraci, která byla po úpravách využita rovněž při natáčení filmů Panna a netvor, Tajemství Ocelového města a Deváté srdce. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (79)
Tato působivá maeterlinckovská variace mě silně oslovila již v dětství – svou snovou, přízračnou atmosférou, pronikající do všednosti. Dnes mi trochu vadilo spěchající vyprávění a leckdy i násilné míšení reality a fantazie, které při vlastní pouti za živou vodou působí poněkud opatrnicky, kontrolovaně. Škoda, že se film nenatáčel o deset patnáct let dříve, za velkorysejších podmínek. Bývalo by mohlo vzniknout opravdu strhující obrazivé podobenství o křísivé moci snu, jehož hranice se v chladných normalizačních letech jevily opravdu příliš zřejmé, a o dvojdomoví dětské duše, které si soudobý pionýrský světonázor nepřipouštěl. ()
Vzpomínka na ponurou atmosféru je nezapomenutelná, ale to je tak vše, co k této pohádce se dá říci. Celkově nepovedené a nezachránila to ani role Terezy Brodské, která je zde v roli opravdového dítka. Hodnotím velmi slabě. Nejsem zvyklý dávat pohádkám tak nízké hodnocení. ()
Když jsem byl malý, tak jsem se této pohádky upřímně bál, zároveň mne velmi přitahovalo se na ni dívat, asi už jen proto, že se výrazně lišila od tradičních úsměvných českých pohádek. Velice netradiční pojetí příběhu, v dětských očích spíše nepochopení celého děje a změn jeho žánru - jednu chvíli velmi veselé a úsměvné a někdy naopak děsivé a pochmurné. Takže zvláštnost a absurdnost této pohádky je velká. Přesto jako dospělí musím tuto netradiční pohádku pochválit, podle mne je velmi pestrá a nabídne divákovi všechny druhy pocitů,je to trochu slátanina všech pohádek, ale tím se mi právě líbí, že vše s něčím souvisí a musíte se nad tím zamýšlet no a proto asi tato pohádka vznikla, fantazii se meze nekladou ! Nejoblíbenější pohádka to rozhodně není, ale jako kvalitní průměrnou šílenou českou pohádkou bych to rozhodně označil. 50 % ()
I tedka tuto pohádku nechápu a co pak dnešní děti. Spiše je to jak kočička a pejsek vařili dort. Nahazely se tady motivy z pohádek co se znaly , celé se to promíchalo a vylezl blivajz , který by nechutnal ani záchodové míse. ()
Nevyvážená pohádka, která mě v dětství bavila svojí atmosférou a několika působ.kousky - záhadný a temný zámecký restaurátor, z něhož jde strach, strach o koťátka, ples zakletých (či mrtvých?) s desetiletou, přesto dětsky koketní princeznou na trůně... Ale po čase mě přestávala tak uchvacovat a bavit. Viděla jsem před dvěma lety (nepříliš soustředěně) a dost jsem se divila, jak se můj pohled na pohádku změnil. Už se příliš nelíbila. Trochu zmatené, pouze pro dětskou fantazii. Některé pohádky jsou opravdu jen pro děti. Tu dětinskost a podivnou "slepenost několika příběhů, které jako by do sebe nezapadaly", už nevidím například u " Panny a netvora", pohádky, která si vypůjčila některé dekorace architekta Labského a je i pro dospělé diváky. ()
V tomto pripade jsem se Oty Kovala a Kociciho prince obaval zbytecne. Originalni a velmi napadita pohadka, ktera obsahuje dostatek zajimavych scen. Z hercu predevsim zaujme mala Fuchsova a z postav pak restaurator Albert. Ale chapu, ze pro deti muze byt tento film nesrozumitelny a nudny... ()
Ano, tahle pohádka není moc pro děti, ale jako dospělý jsem si ji užil a docenil ji. Mám ji rád. ()
Tenhle film jsem neviděl už asi třináct let. Zato v dětství jsem ho viděl skutečně stokrát, patřil k mnoha věcem, které jsem přetáčel každý den pořád dokola. A tenkrát se mi to fakt strašně líbilo a mělo to krásně tajemnou a strašidelnou atmosféru a luxusní hudbu. Film má navíc i dobré kostýmy a je moc dobře natočený. Nevím, jak bych se na něj díval dnes (asi by to nebylo tak dobré), ale za tu nosalgii a úžasné vzpomínky si to ty čtyři hvězdy zaslouží (toto hodnocení tedy není zcela objektivní). ()
52 %? Si děláte srandu ne? ()
Tahle pohádka, v níž se mísí realita se světem pohádek, staví hlavně na dětské imaginaci a fantazii. Tu i v dospělém divákovi dokáže vcelku umně navodit velmi libá hudba Luboše Sluky Z obou hlavních dětských představitelů je asi o krapet lepší Žaneta Fuchsová, ač ten její image holky ostříhané na kluka působí docela zvláštně. Jinak musím říct, že ačkoliv ten příběh o vzkříšení mrtvého kocoura cestou do říše pohádek má v sobě pár docela zajímavých pasáží (nejvíc asi ta ze zakletého zámku, kdy se kočičího prince Radka snaží omámit mladičká Terezka Brodská), místy jsem se přeci jen trošinku nudil. Proto tedy za mě jen průměrné hodnocení. ()
Trošku netradiční pohádka mého dětství s německým chladem, přesto silně zafixována v mé paměti svým mystičnem a mojí dětskou (platonickou) láskou Žanetou Fuchsovou..... ()
Tuhle pohádku jsem bohužel nikdy nepochopil. Ani v dětství jsem ji neměl rád. ()
Vo svojej dobe to musel byť veľmi zaujímavý film pre deti, plný napätia, dobrodružstva, tajomna a rozprávkových figúr. Skĺbili sa tu nemecké peniaze s českou fantáziou a poetikou. Dnes už detské myslenie a fantázia nabrali úplne iný smer, no "Kočičí princ" je stále peknou rozprávkou, ktorá si zaslúži pozornosť malého diváka. ()
Jako dítě jsem film milovala, ale po zhlédnutí v dospělosti musím uznat, že je to celkem bizár. Jsem nucena trošku poupravit hodnocení a dát “jen” 3 hvězdy. ()
Taková strašně divná pohádka, která se mi nikdy moc nelíbila. Sice obdivuji ty malá děcka, že dokázali v jejich věku hrát, ale to je asi tak všechno. ()
Moc se omlouvám za to předpojaté hodnocení, ale tahle pohádka mi v dětství pořádně dala. Měla jsem pak horečky a myslím, že Kočičí princ mi stejně jako Deváté srdce zůstane nejen nejdražší pohádkou z dětství, ale i vzpomínkou na docela slušné halucinace:-) ()
Je to síce miestami milé, ale prevažnú dobu tiež neklasické, chaotické a rozporuplné. ()
Jako školák jsem ten film miloval.Viděl jsem ho mnohokrát.V hlavě mi utkvělo mnoho scén.Příšer a Alberta jsem se bál.Radkovi jsem držel pěsti a Tereza Brodská a scény s ní mi přišly tehdy děsně erotické:-)(bylo mi cca 10 roků!)S odstupem času mě film nepříjde až tak úžasný,ale ta nostalgie...Každopádně jde o solidní dílko s vynikající hudbou pana Sluky. ()
Neuvěřitelné psycho. Z českých hororů tento flák přebije snad jenom Kraaabaaaateeeee.... ()
Viděl jsem to naposledy jako malý, takže se neodvažuji hodnotit. V paměti mi sice zůstal hluboký zářez, ale vybavuji si jen temnou traumaticky děsivou atmosféru a pár záběrů. Rozhodně mě to tehdy zvláštně fascinovalo a děsilo zároveň. To je vše, co jsem si s tohoto dětského "hororu" zapamatoval. ()
Reklama