Réžia:
Jiří KrejčíkScenár:
Zdeněk MahlerKamera:
Josef StřechaHudba:
Zdeněk LiškaHrajú:
Iva Janžurová, Vladimír Pucholt, Jan Vostrčil, František Filipovský, Stella Zázvorková, Jiří Hrzán, Alena Walterová, Pavel Landovský, Jan Schánilec (viac)Obsahy(1)
Jedna z nejúspěšnějších "trezorových" komedií konce 60tých let. Příběh z malého města, který se odehraje v rozmezí necelých 24 hodin. Pod vlivem alkoholu se tři smutní hrdinové dostanou do podezření, že znásilnili mladou prodavačku. Domněle znásilněná dívka odvolává své obvinění, učiněné tak trochu z nerozumu, tak trochu ze msty a konekonců i z vypočítavosti. Obviněný mladík se může konečně oženit a může začít svatba jako řemen. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (236)
No co co co se tady budu dlouho rozepisovat... Banda herců v nejlepší herecké formě (Hrzán, Pucholt,...) pod taktovkou mistra Krejčíka vám zaručí chvílemi úsměvnou, chvílemi třaskavou zábavu. Na české komediální špičky to u mě není, ale rozhodně spolehlivě pobaví. 80% ()
Já to poženu na nejvyšší místa! A ještě vejš! Výborná komedie legendárního režiséra Jiřího Krejčíka s vynikajícím hereckým obsazením (Vladimír Pucholt, Jan Vostrčil, Iva Janžurová, Pavel Landovský, Jiří Hrzán, Jiří Hálek aj.). Škoda toho pomalejšího rozjezdu, ale druhá polovina filmu je opravdu mimořádně zábavná a vtipná. Tolik skvělých a dvojsmyslných replik pohromadě se jen tak nevidí. Ale tady to vyšlo a snímek si minimálně čtyři hvězdičky rozhodně zaslouží. ()
Prvních padesát minut jsem se velice dobře bavil přehlídkou všech těch postaviček a jejich slovními přestřelkami, po příjezdu na svatbu jsem už vykřikoval smíchy. Vladimír "No co, co, co?" Pucholt a Jan Vostrčil coby příslušníci SNB vydávající se za kamarády zoufale se hroutícího Jiřího Hrzána, František Filipovský jako otec se (sebe)vražednými sklony, bezchybná Iva Janžurová, které to navíc velice slušelo, malé i větší figurky skvěle ztvárněné Pavlem Landovským, Josefem Hlinomazem, Janem Libíčkem, Iljou Prachařem, Jiřím Lírem a dalšími.... K tomu Mahlerův a Krejčíkův chytře vtipný scénář (pánové se rýpání do státního aparátu nebáli, inu, taková byla zrovna doba), doslova pohodová režie, Liškova rozverná hudba používající motiv "Už mou milou od oltáře vedou"... Čtyři a půl hvězdy. ()
Z vlastní zkušenosti můžu potvrdit, že se toho od dob tohoto filmu změnilo u policie dost. Mají jiné uniformy, auta, jméno...ehm, ještě něco? ()
Vymakaný scénář,vtipné dialogy a nejlepší herci své doby - to stělesňuje Svatbu jako řemen,komedii která se doslova vysmívá pánům soudruhům a udělá s vážného činu jako je znásilnění komickou frašku ... Na plných pět hvězd to není,z důvodu pomalu se rozjíždějícího začátku,ovšem zábava k popukání je, jak se děj přesune k příjezdu na svatbu.PS: Hláška zde vynikajícího Vladimíra Prucholta "No co, co, co?!" mě pokaždé dostala do kolen xD ()
Nezapomenutelné? Jo. 94 minut jsem se nezapomenutelně nudil. Tento humor zůstal mou existencí zcela nepochopen a dle hvězdičkové single porce i nedoceněn. Narážky na režim jsem postřehl, nicméně zůstaly daleko, předaleko zaostávajíce za narážkami z Bílé paní a Světáků. ()
Vynikající satira na policejní aparát tehdejšího komunistického režimu. Vladimír Pucholt se samozřejmostí obstarává většinu vtipných momentů, ale je třeba si uvědomit, že jeho postava příslušníka SNB je ve skutečnosti mrazivá. Obnažuje moc a vůli rozhodovat o druhých. Proto je zcela pomýlené brát Svatbu jako řemen jako nezávadnou komedii pro široké spektrum diváků. Ten film ne nadarmo "odpočíval" v trezoru. ()
60% ()
Pár vtipných situácií v doprovode vynikajúceho herectva väčšiny hercov sa tu našlo, no celkovo ma príbeh nedokázal upútať natoľko, aby som si túto veselohru pamätal aj o pár dní. Druhá polovica však našťastie bola v tomto smere trochu lepšia. Konečne to dostalo nejaký ten život či šmrnc. Lepší priemer. 65/100 ()
Jedna z nejlepších filmových komedií vůbec. Tetsuo mluví náležitě k věci, nicméně scénáři křivdí nevšímaje si, jak kriticky se zde pohlíží na vžité předpojatosti (viz Pucholt, Lanďák, Zázvorková, nevěsta) i na prasečí mužské způsoby (vedoucí samoobsluhy, tajemník, opět Lanďák a vlastně i "Dynamo Pecka"), vůči nimž je běžná dotyčná bez možnosti adekvátní obrany. Ostatně napojení protirežimní policejní satiry na diskutovanou ošemetnost dosud nikdo z nás neumí náležitě docenit. (Krom toho Tetsuovi uniklo, že onen zločin ve skutečnosti neproběhl - leda ve stádiu pokusu a i to je na diskusi. Že Pomothyho čsfd přejímá do rubriky Obsah výpotky dementů podepsaných jako "oficiální text distributora", je ovšem věc jiná.) ()
Herci bezchybní, ale dějově mě to až tak neupoutalo. A hlavně bylo to chaotické (došlo k znásilnění, nebo nedošlo(?) a nepříliš vyrovnané po scenáristické stránce. Jasně, na tu dobu určitě odvážné a provokativní téma, ale dneska se síla této komedie pomalu vytrácí, ale řada gagů zůstane nepřekonána. Ke znásilnění došlo. ()
Pokud na něco sedí název: hořkosladká tragikomedie a trefná satira poměrů ve společnosti, potom je to bezesporu tento snímek Jiřího Krejčíka. Řeší se tu sice znásilnění jedné ženy, nicméně tím kdo byl „ znásilňován“ byl český národ (lidé). Jedním slovem (téměř) geniální. Tím myslím od kamery, režie, tak především scénářem Zdeňka Mahlera a konče vynikajícími hereckými výkony Vladimíra Pucholta ( škoda ho zubaře jednoho, film v něm hodně ztratil), Jana Vostrčila., Jiřího Hrzána a takhle bych mohl pokračovat stále dál a dál... Při sledování těchto typů snímků se člověku derou do úst slova: zlatá 60.-tá uvolněná léta. Zní to sice jako fráze, nicméně to byla skutečnost. Mám rád tyhle „ Formanovské“ charaktery. Muselo být pro všechny skutečnou slastí tvořit v těchto uvolněných podmínkách a době bezvládí. Důkazem budiž filmy, které v tomto období vznikaly. Škoda, že to trvalo tak krátce a už vůbec se nebudu zmiňovat o tom, co následovalo poté. p.s. „nevím, jestli se amnestie vztahuje i na znásilnění“ ()
Večná škoda, že táto nie až tak frekventovaná komédia (v porovnaní s mnohými inými) pôsobí uťahane. Väčšinou je úsmevná, i keď rozpráva o závažnom zločine, o to viac vás prekvapí, keď sa nahlas znenazdajky zasmejete. Fóriky sú v duchu novej vlny, pod ktorú by som film osobne zaradil viac, ako k tzv. zľudovelým komédiám. Ono nie je jednoduché všetko na prvý krát podchytiť, Pucholt totiž perlí viac menej neustále. Prekvapila ma nepredvídateľnosť deja, ani tesne pred koncom som netušil, ako to Krejčík s Mahlerom ukončia, či sa im príbeh podarí poriadne vypointovať. Myslím, že sa dalo aj silnejšie, ale k dostatočnej spokojnosti mi to stačilo. ()
Svatbě jako řemen som už niekoľkokrát menil hodnotenie a je načase , aby som ho ustálil na štyroch hviezdičkách. Pri zbežnom pohľade je to obyčajná sranda, z ktorej si divák zapamätá Pucholtove hlášky a množstvo postavičiek, ktoré medzi sebou rozohrávajú samovoľne sa komplikujúcu hru. Ale pri reprízach začne vnímať aj náznaky a inotaje ukryté pod zdanlivo banálnym povrchom. Tvorcovia tej doby sa vypracovali na majstrov odkazov, ktoré mali ostať pre cenzorov skryté a pre diváka prístupné. Obávam sa, že schopnosť dešifrovania týchto odkazov u mladšej časti diváctva postupne vymizne ako nepotrebná. ()
Režijní koncert J. Krejčíka. V. Pucholt uměl proto, že nechtěl být hercem. ()
Miroslav Donutil prohlásil v tomto videoklipu o panu Krejčíkovi, že je nejen vynikající režisér, ale i skvělý bavič. Mě nezbývá než s panem Donutilem naprosto souhlasit. Pokud je pan Krejčík vtipný tak jako tento film, přál bych si ho někdy potkat :-) ()
Co věta, to perla. Naprosto jedinečný a snad nejdůmyslnější český scénář. Kromě toho se mi moc líbily dvojzáběry, kdy třeba ženich Hrzán na popředí sepisuje dopis Bláže a na pozadí orgán Pucholt rychlopsaním zavařuje služební stroj. Skvělé jsou i pasáže, kdy se dialogy vytratí do hudby a hercům zůstává jen gestikulace. Svatba už je trochu nastavovaná kaše. ()
Skvěle vystavěný příběh. Zdeněk Mahler s Jiřím Krejčíkem sestavili vtipné dialogy. Nejvíc jsem se bavil při vzájemném nahrávání dvou soudružských orgánů - Pucholt s Vostrčilem pro mě byli jednoznačně hrdinové příběhu. Ale i ostatní figury vystupují v podání Janžurové, Zázvorkové, Hrzána, Landovského či Filipovského přesvědčivě. Tradičně výborná hudba Zdeňka Lišky. Podobně jako Radek99 vnímám tuto komedii s hořkou příchutí, která vystupuje nejen z lidských povah, ale i historického pozadí. Další zajímavý komentář: sportovec. ()
Velmi slušná komedie se spoustou vtipných scén a zároveň s množstvím poměrně odvážných narážek na komunistický režim. Zároveň se ovšem režisér Jiří Krejčík evidentně velmi snažil napodobit filmy Miloše Formana, což se mu však rozhodně nepodařilo natolik, aby mohl být označen za pouhého Formanova Epigona. Mj. také proto, že Krejčík zkrátka není Forman. Přesný popis nahrazuje zběsilou akcí, prokreslený povahopis postav se mění v nepřesně naznačené schéma a absurdita v bláznivou komedii. Krejčík však přitom zjevně není jen zcela jiným typem režiséra, ale žel je také režisérem o dvě třídy horším. Na mnoha místech jednoduše nudí. Zatímco formanův klid je klidem před bouří, krejčíkův klid je mrtvolně sterilní... Přesto jde nepochybně o jeden z nejlepších Krejčíkových filmových počinů... 7/10 ()
Ačkoliv se tento film odehrává v Poděbradech, které mám rád (snad se nezmění teď po vlivem pražského developreského vlivu), přesto mne tento film moc nezaujal, humor mi přijde zbytečně prvoplánový (na rok 1967 ani moc odvážný v karikování policistů) a příběh nezajímavý, neb by vyšel maximálně tak na bakalářskou povídku na dvacet minut. Vlastně mi přijde, že herci ani nemají moc co hrát. ()
Reklama