Réžia:
Václav KrškaScenár:
Oldřich DaněkKamera:
Jaroslav TuzarHudba:
Jan F. FischerHrajú:
Karel Höger, Dana Medřická, Jarmila Smejkalová, Alena Kreuzmannová, Bedřich Vrbský, Svatopluk Matyáš, Jaromír Spal, František Kreuzmann st. (viac)Obsahy(1)
Závodní inženýr Štěrba havaruje na motorce. Lékaři bojují na operačním sále o jeho život, spolupracovníci z Dolu Žofie očekávají s napětím zprávu. Děj se vrací zpět. Před třemi dny přišel za Štěrbou mladý inženýr Vochoč s návrhem na využití zdrojů ze stařin, ale Štěrba to odmítl jako nesmysl. Cítí se sám, žena ho podvádí, oddanou platonickou lásku písařky Vilmy nevidí a dává proto přednost alkoholu. Chová se arogantně a nedokáže své názory vhodně obhájit. Vochoč se přes zákaz rozhodne s několika horníky plán realizovat a fárá do dolu s nimi. Štěrbu navštíví jeho bývalý učitel Hron. Po dlouhé době může osamělý Štěrba s někým upřímně hovořit. Byl kdysi podobně nadšený jako Vochoč a i jeho plán byl podobný. Ve stařinách však došlo k neštěstí, při němž zahynul člověk. Štěrba byl podmíněně odsouzen, vyloučen ze strany a přeložen. Přesto podával nové návrhy. Nikdo mu už však nevěřil, začal pít a odcizil se manželce. Nechce proto, aby si Vochoč také zničil život. Na dole dojde k závalu. Štěrba neohrožené řídí záchranné práce. Chce zastavit horlivého havíře Palivce, aby neštěstí nehlásil, a s motorkou havaruje. Teď už není sám a všichni s ulehčením přijmou Vilminu zprávu, že jejich závodní inženýr bude žít. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (51)
Drama z hornického prostředí napsal jako svůj první scénář Oldřich Daněk, který se později zaměřil na historické filmy. Dnes se tomu říká vyhoření, tenkrát pro tento stav nejspíš nebylo označení. Štěrba ale vyhořelý je. Mění proto neustále práci, manželku už stěhování nebaví a v práci ho jako šéfa ani neuznávají. A protože se nacházíme na konci 50. let, vyhodili ho ze strany, což je mu osobně nejspíš jedno, nicméně soudruzi to berou hodně vážně. Dobře obsazené drama pak v podstatě končí happy endem. Alkoholismus byl jedním z témat 50. let a problém, který se ve společnosti hodně řešil. Ovšem kolik asi bylo takových alkoholiků, kteří byli poznamenáni režimem nebo opovržením stranou? Nemylte se ovšem, stejného přístupu by se takovému člověku dostalo i dnes a co víc. Ještě by ho mohl kdekdo tahat po sociálních sítích a médiích. ()
"- Nebylo by lepší, kdybyste zůstal střízlivý ? - Jsem opilý pořád, to je můj normální stav." ()
Tohle je opravdu dokonalý film, který stojí od začátku do konce na excelentním výkonu Karla Högera. ()
Tak toto byl bez ironie příběh opravdového člověka - jeden z prvních, jaké se u nás začaly točit po odhalení "kultu osobnosti". Na svou dobu odvážný film, který byl bdělými soudruhy jak v 50., tak ještě v 70.letech "uschován" do trezoru. Höger, Medřická, Vrbský a le Breux jsou zde skvělí a jejich postavy opravdu věrohodné. ()
Taková ta klasická högerovština z pracovního prostředí, patřičně dramatická, patřičně zahraná. Dobré. ()
Jako každý dobrý film z té doby (a že jich moc v 50. letech u nás natočeno nebylo) vyřazen z distribuce a režisér Krška pak už pro jistotu přestal takové realistické filmy točit. ()
Připomnělo mi to film od Kadára-Klose "Obžalovaný" ale ten vznikl až v roce 1964. Žánr filmu je zřejmě, film ze socialistického pracoviště. Myšlenkové vyznění ve filmu prapodivně leží na postavě, kterou ztvárňuje Dana Medřická. Jakési souznění padlých lidí. Hlavní myšlenkou filmu je, zdá se, zda padlý člověk může po pokání ještě žít v socialistické společnosti.Velmi zajímavé je jak v tomto odpuštění a znovu přijetí funguje stranická organizace. Hlavnímu hrdinovi po vyloučení řekne tajemník: "Kdyby ti bylo smutno, tak se k nám vrať". Je zvláštní, že padlému člověku může porozumět a snad i pomoci jenom padlý člověk.Tak je aspoň film vyprávěn. Nevím jaká stará humanisticko křesťanská tradice za tímhle je. Je podivuhodná ta souhra Kršky a Daňka. ()
Trochu uhulený, ale jinak dobrý psychologický atmosférický film, kde nakonec šlo o člověka. ()
Klasický průměrný socialistický film. Řemeslo v pořádku, postavy jsou přirozené, neschematické, ale scénář dost přibarvuje realitu, spíše než o pokus o kritické hodnocení chodu společnosti, kde všechno řídí strana, jde o nesmělý náznak, že ne všechna minulá rozhodnutí byla ta nejlepší možná - samotný princip vedoucí úlohy strany je nejen správný, ale hluboce lidský. V praxi si vůbec nedovedu představit, že by člověk vyloučený se Strany, mohl vůbec někdy zastávat nějaké vedoucí místo (vyloučený bylo mnohem horší označení než nestraník). Podobně i další filmové reáíie nemají oporu ve skutečném život té doby. ()
Jeden ze 4 filmů, kvůli nimž byl svolán Filmový festival pracujících v Banské Bystrici, kde byly tyto filmy kritizovány a pak staženy z distribuce. Zde jsou lvi je sice na straně socialismu, ale je značně kritický k fungování tehdejší společnosti, zejména k tzv. kádrové politice. V hlavní roli Ing. Štěrby exceluje Karel Höger, pak zde máme tři odlišné typy žen - manželku, jež už o manžela ztratila zájem a chová se jako typická "maloburžoazní" panička (Jarmila Smejkalová), drsnější ženu z kanceláře, jež ale dokáže Ing. Štěrbu milovat (Dana Medřická) a mladou ženu z projekce (Alena Kreuzmannová), zamilovanou do mladého inženýra (Svatopluk Matyáš). Nejrůznější typy soudruhů (např. soudruh z ústředí - Felix le Breux), vypočítavý člověk z lidu (František Kreuzmann), profesor (Bedřich Vrbský). Celkově je zpodobeno tehdejší prostředí na dole, v kanceláři, na zábavě - tak, jak to vypadalo koncem 50. let mimo centrum. ()
Reklama