Réžia:
Stanley KubrickScenár:
Stanley KubrickKamera:
John AlcottHrajú:
Malcolm McDowell, Patrick Magee, Warren Clarke, Adrienne Corri, Anthony Sharp, Philip Stone, Margaret Tyzack, Steven Berkoff, David Prowse, Gillian Hills (viac)VOD (2)
Obsahy(2)
Alex deLarge je vodcom brutálnej bandy pubertálnych výtržníkov, ktorí chodia poza školu, po nociach popíjajú chemicky obohatené mlieko v bare Korova a agresivitu si vybíjajú bitkami, znásilňovaním a prepadávaním slušných občanov. Len jediné Alex miluje viac ako sex a rabovanie: hudbu Ludwiga van Beethovena. Tá ho dokáže nabudiť k poriadnym dávkam ultranásilia. Všetko sa však náhle zmení, keď Alex padne do rúk zákona a skončí vo väzení. Jeho jedinou šancou ako sa čo najskôr dostať na slobodu je podstúpiť radikálnu odvykaciu kúru, ktorá mu má pomocou najnovších experimentálnych metód raz a navždy znechutiť násilie. Procedúra vymývania mozgu je natoľko úspešná, že Alex sa stane fyzicky alergický nielen na násilie, ale aj na milovanú Beethovenovu hudbu. Po prepustení na slobodu mu nezostáva nič iné ako žiť životom slušného človeka. Ale ako sa má brániť proti násiliu, ktoré číha v mestskej džungli? Režisér Stanley Kubrick nakrútil podľa rovnomennej predlohy Anthonyho Burgessa temnú víziu ne ďalekej budúcnosti. Zaznieva z nej satira na studenú vojnu, establishment i malomeštiactvo, ktoré spoločne vytvárajú živnú pôdu nielen pre brutálnych násilníkov, ale aj inštitucionalizované násilie štátneho aparátu. V mene ochrany poriadku sú ľudia v tomto svete premieňaní na mechanické pomaranče, zbavené slobodnej vôle a konania. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (1 277)
Jako obvykle, Kubrick promlouvá mnohem lépe obrazem než slovem. Je to zajisté věc názoru, ale mně ta stylizace spíš vadí. Mnohem spíše bych ocenil, kdyby se charaktery (nejen Alexova parta, ale třeba i jeho matka) vybarvily přirozeněji, prostřednictvím jejich jednání a dialogů. --- Myšlenka filmu je zdánlivě jasná (ostatně není nijak objevná), dá se však vyložit z různých pozic. V době tvorby filmu letěly společensko-kritické postoje. Já je vnímám jako svého druhu anarchismus, protože kritizovaly a odmítaly každou vládu, i liberální. Mně osobně bližší by bylo odhalení, že úsilí o vytvoření nové společnosti a „nového člověka“ je společné všech odrůdám socialismu. Tedy ovšem nejen bolševismu, ale i nacismu, fašismu, eurosocialismu atd. Burgessovy názory byly ovšem mnohem komplexnější, mj. i křesťanské (byl katolík), a na celém příběhu pokládám za nejpozoruhodnější (i proto, že Kubrick jej nevynechal) moment, kdy jedině a pouze KNĚZ bez velkého bádání a průzkumů veřejného mínění má od počátku po ruce jasný argument pro odmítnutí celého experimentu: Bůh dal člověku rozum a s ním i povinnost každého jednotlivce jednat odpovědně a nést následky svých činů. --- Všimněme si, že všichni hlasatelé „rovnosti“ se tuhle pravdu snaží nějak obejít: Ano, ale! Z důvodů rasy, kulturní odlišnosti, pohlaví, v zájmu společnosti, v zájmu pokroku, míru, ochrany toho či onoho, z hlediska takového či makového, za určitých okolností člověk za své činy tak docela neodpovídá a rovnosti je třeba napomoct skrze nerovná pravidla. Křesťanská etika stojí na univerzální odpovědnosti individua a nedá se ohnout podle aktuálních voličských preferencí či jiných pověr, potřeb a zájmů, a proto je všechny tak nebetyčně sere. ()
Originál každým coulem!!!! Tady je vše ve všech směrech hodně vysoko nad laťkou!! ()
Odpuzující. ()
Kubrick a jeho estetizace násilí a úpadku v lechtivém obalu popkultury 70. let. Největším strašákem, který Mechanický pomeranč vyvolává, je otázka nad tím, zda je horší přistoupit na hru individuální zvrácenosti a samoúčelného zla, jehož ztělesněním je Alex, či se vydat cestou umělé "nápravy" ze strany totalitární společnosti, která chce urputně spravovat moc nad každým jednotlivcem. Kubrick zkrátka natočil Matrix dávno předtím, než byl Matrix uveden. Malcolm McDowell je přesně oním antihrdinou, s nímž diváka napohled nepojí vůbec nic, je to zrůda hodná zavržení, ale přesto ho v rovině příběhu nelze v jeho jednání nemilovat a nefandit mu. Zvláště když se ve finále mění z pachatele v přímou oběť. Tam, kde Lindsay Anderson v If... skončil, Kubrick pokračuje a přeměňuje téma vzpoury a rebelie ve filmovou odyseu o boji jedince za právo svobodně žít. K účinku mu dopomáhá nejen McDowellova šílená tvář, ale i syntezátorový Beethoven, Alcottova kamera, jež každý jednotlivý záběr posouvá na rovinu samostatného umělecké díla, a v neposlední řadě geniální výtvarná stylizace, s níž si Kubrick vždycky uměl vyhrát. Není divu, že s odstupem let nabyl Mechanický pomeranč status doslova kultovní záležitosti. A stejně tak, že v době své premiéry vyvolal zásadní společenskou bouři. Je to totiž živý obraz světa, do nějž Kubrick jako filmař radikálně řízl. ()
Cynizmus dovedený k dokonalosti. ()
Snažil som byť inovatívny a napísať niečo, čo tu doposiaľ nebolo spomenuté, niečo, čo by najpresnejšie vyjadrilo moje dojmy z tohoto expresívneho diela... Snáď len... niektoré scény mi evokujú v pamäti doteraz, znenazdania sa vracajú a opakujú (už je to zopár týždňov), tomu sa hovorí sila snímku ... ()
Tenhle snímek je bezesporu zážitek. A má skvělou hudbu. Chvílemi jsem zvažoval, že ho nedokoukám, ale pak mě chytil - ve chvílích, kdy začala experimentální "léčba". Film nutí k přemýšlení, je velice kontroverzní a stylicky tak osobitý, čímž mě bavil. Vzbudil ve mně nejednoznačné pocity, ale jsem rád, že jsem ho viděl. ()
A příště chlápek jezdící na jezevčíkovi a stejně si z toho někdo pustí do gatí. ()
Kubrickov Mechanický pomaranč poskytuje obraz násilnej budúcnosti a spoločnosti na pokraji rozpadu. Mladík Alex sa tak ocitá vo väzení a testujú na ňom revolúčny liek, ktorý má zločincom zabrániť páchať zlo tým, že v nich vyvolá odpor a bolesť už len pri sledovaní takýchto skutkov. Všetky filmy Stanleyho Kubricka boli kontroverzné, avšak práve Mechanický pomaranč vyvolal najväčšiu polemiku. Režiséra obviňovali že podporuje násilie, avšak kniha, podľa ktorej film natočil od Anthonyho Burgessa sa ukázala ako nadčasová, pretože stačí sa pozrieť do dnešných ulíc a uvídime v nich množstvo výrastkov, ktorí slobodne vyčínajú bez strachu, že by za svoje činy museli pykať. Že si v čase uvedenia filmu do kín niekoľko vagabundov vybralo práve film za svoj vzor a napodobňovali žargón protagonistov či ich kostými je podobné ako obviňovať výrobcov športových áut zato, že ich vodiči nedodržujú dopravné predpisy. Skvelý, výnimočný či nadčasový, je ťažké Mechanický pomaranč vystihnúť jediným prídavným menom. ()
Neni to tak dobre jako kniha samotna, ale da se to vydrzet ()
Popri údernosti posolstva, vďaka ktorému sa svojho času na hlavy tvorcov zniesla spŕška kritík, film zaujme hlavne dôsledným technickým spracovaním. Kubrick si potrpel na precízne komponované zábery, vynikajúce choreografie bitiek, majestátnu výpravu či veľmi presné, hoci občas cielene preexponované herecké výkony. Vizuálna pútavosť filmovej adaptácie knihy bola, zdá sa, logickou podmienkou jej realizácie. Ako totiž tvrdí Alex, sledujúci prelievanie krvi v premietaných prejavoch „ultranásilia“, ktorého sa kedysi sám aktívne dopúšťal: „Zvláštne, ako farby skutočného sveta vyzerajú naozaj reálne iba na filmovom plátne.“ Kubrick vedel... ()
Stanley Kubrick tentokrát na mňa tak nezapôsobil ako pri Eyes Wide Shut . Nie je tento film vôbec zlý, a je dosť intenzívny a vyhrotené sú tam tie najhoršie ľudské vlastnosti ... a hudba je perfektná, klasiku ja proste milujem ... ale dačo mi tam proste chýbalo ... ()
Zo začiatku som mal pocit že ide surrealistickú snímku. No po pól hodine to prišlo nie surealismus nie , ale drsná ukáža našej nie tak vzdialenej budúcnosti. Cyberpunk aký som ešte nikdy nevidel. Neviem či si to Stanley Kubrick uvedomoval ale naša spoločnosť pláva presne týmto prúdom , as toho mi je zle rovnako ako hlavnému hrdinovi z násilia po liečbe. Je to skvost ktorému neviem povedať nič negatívne. Precízna práca či už výber hercov, hudby, interiérov, exteriérov, dialógy. Záverečné takmer Pinocciovské scény (príchod bezdomovca, polícia, spisovateľ) ma úplne dostali. ()
Divácky asi nejméně vstřícný Stanley Kubrick, který tu notně popustil uzdu své fantazii a zvolil hodně zvláštní stylizaci, která rozhodně nesedne všem. Je strašně jednoduché vidět ve filmu oslavu násilí a sexu, jenomže interpretace je složitější a ve výsledku jde vlastně o dost drsnou satiru na fašizující společnost, v níž si politici ničím nezadají se zločinci a násilníky, jen používají jiné metody. Kubrick tu krom specifické dystopické atmosféry nabídne hned několik lahůdkových scén (zrychlená scéna soulože zdaleka vede), v nichž si vypomáhá zpomalovačkami, případně výborně napsanými cynickými dialogy, navíc úplně změní náhled na písničku Singin´ in the Rain (ta už nikdy nebude znít stejně). Celkové vizuální podání plné barev je fascinující a v kombinaci s hudebním doprovodem tvořeným klasickými skladbami (nejen) Ludwiga van tvoří zvláštní náladu, která diváka značně zneklidní. Malcolm McDowell tu ztvárnil životní roli, na kterou už nikdy nenavázal a jeho specifický typ herectví je tu vytěžen na maximum a právě on táhne snímek vpřed, ačkoli všichni zúčastnění jsou výborní, jen nemají tolik prostoru. Samotný závěr pak možná vyznívá tak trochu lacině a scéna s ministrem je možná o něco delší, nepochybně to ale byl tvůrčí záměr, což rozhodně nelze vytýkat. A Clockwork Orange je naprostá klasika, která je ve svém poselství silně nadčasová (a dnes možná aktuálnější než kdy jindy) a nekompromisní, i proto se na ni nekouká úplně snadno, zároveň je kousavou a břitkou satirou, která by se bohužel mohla proměnit v realitu. 100 % ()
Knižní předloha se mi nijak zvlášť nelíbila, ale musím říct, že Kubrick z ní udělal docela zajímavý film. Malcolm McDowell je jako, sice inteligentní, ale dosti tupé hovado, co se chování týče, přesný. Extrémně násilné scény jsou natočeny s vkusem a ne jen prvoplánovou brutalitou, což se ostatně od Kubricka dalo očekávat, že nezabředne jen do nějakých vyloženě idiotských vod à la nejhorší béčka. ()
Myslím, že kromě Dr. Divnolásky Kubrick nic lepšího nenatočil. McDowellův herecký výkon, skvělé dialogy, tenhle film má všechno, co má dle mého opravdu dobrý film mít. Žádné výtky mě nenapadají. Singing in the Rain už nikdy nebudu moct poslouchat bez cynického úsměvu na rtech. ()
Film strhující jak po formální (božský Beethoven), tak po obsahové stránce. Co je horší - násilí páchané jednotlivci, nebo společností? Je člověk dobrým, pokud si nemůže zvolit zlo? Mechanický pomeranč je filmem pojednávajícím především o tom, že problémem násilí není jeho samotné páchání, ale že se nachází mimo kontrolu moci. Je zbytečné snažit se nasadit výtržníkům klepeta - daleko účinnější (a zrůdnější) je nasadit jim uniformy. (484.) ()
80% zážitek. Každopádně výživná psychonásilná kontroverze s velmi podnětným scénářem a nechutně chutným McDowellem. ()
Kontrovérzní film, kontrovérzní režisér. Já jsem Stanleymu Kubrickovi nikdy nepropadla. Viděla jsem Vesmírnou Odysseu, ale nelíbila se mi. Na Mechanický pomeranč jsem byla hodně zvědavá. Tolik diskutované dílo. Jedněmi milované a vynášené do nebes, druhými odsuzováno. Nebudu film úplně odsuzovat, ale už vůbec ne ho chválit. Stanley je člověk, který točí rozhodně zajímavé filmy a Mechanický pomeranč jím v jistém slova smyslu také byl. Ale na počátku jsem se dívala spíše s rozpačitými pocity, tolik nahoty, násilí... Hm, nezaujalo mě to. Nejsem puritán a ne že by mi to úplně vadilo, ale mám ráda jiné filmy. Tohle, ač umělecky asi hodnotné, jsem buď zatím úplně nepochopila, nebo jsem ještě nedorostla do věku, kdy by pro mě film mohl být něco víc. A nebo mám možná taky svůj názor, který se nebude nikdy shodovat s názory kritiky na tento film. Bohužel. Pan režisér je bezesporu osobnost, která uznání zaslouží, ale mi se svým uměním asi do vkusu nikdy netrefí. Ač film s dobrými herci, na mě to prostě bylo moc divné.... ()
Některé scény jsou zbytečně dlouhé, některé(ačkoliv jejich funkci ve filmu chápu) zbytečně násilné, charaktery mi přišly černobílé. Nepodařené, zkráceně řečeno. Nemůžu se ubránit dojmu, že se tady někdo snaží šokovat za každou cenu.. A není se moc co divit, že dodnes je toto dílo ve Spojeném království zakázáno pro veřejné promítání. ()
Reklama