Réžia:
Akira KurosawaHudba:
Masaru SatóHrajú:
Toširó Mifune, Júzó Kajama, Cutomu Jamazaki, Kjóko Kagawa, Reiko Dan, Mijuki Kuwano, Haruko Sugimura, Kamatari Fudžiwara, Jošitaka Zuši, Kin Sugai (viac)Obsahy(2)
Psychologický príbeh o citovom dozrievaní mladého lekára, konfrontovaného s realitou štvrte chudákov. Mladý lekár Noboru Jasumoto len nedávno ukončil štúdium medicíny a nastupuje do nemocnice pre chudobných, ktorú vedie nekompromisný doktor Niide, prezývaný Červenofúz. V neľahkých podmienkach sa snaží poskytovať zdravotnú starostlivosť i útechu tým, s ktorými sa život nemaznal. Po počiatočných konfliktoch si mladý lekár uvedomí, že za tvrdou maskou Červenofúza sa skrýva hlboko ľudské a láskavé srdce, žijúce podľa tých najvznešenejších morálnych kréd. Červenofúz vie, že dôležitejšie ako moc a sláva sú v živote súcit a nezištná pomoc. Až keď toto doktor Jasumoto pochopí, otvoria sa mu oči pre skutočný zmysel jeho poslania lekára. (STV)
(viac)Recenzie (160)
S Kurosawovými snímky mám tak trochu problém, jednoznačně je považuji za nadprůměrné, ale nikdy mě nedokáží oslovit tak, jak bych očekával a to je i případ Rudovouse, který i přes pekelnou stopáž povětšinu času nenudí, ovšem divák se musí naladit na pomalý styl vyprávění a vykreslování lidských příběhů, které asi ne každému bude po chuti. ()
Viděl jsem to kdysi a no a pravdou je, že zase až tak mě to tolik nebavilo, přesto jsem si řekl že to s odstupem času budu muset vidět ještě jednou. Nu tak se i stalo (Díky Japonské velvyslanectví na Slovensku) a nutno říct, že úžasné. Pravda některé scény působily pořád dost pofidérně, off-topic bitka byla pořad dost off-topic, přesto je to vážně skvělý film, jen jsem si po čas filmu kladl stále jednu otázku. Musel si Toshiro Mifune kvůli roli obarvit vousy nebo ne? ()
Už jsem delší dobu dobu neviděl žádný snímek z japonské produkce, a tak se mi trochu po Kurosawovi a hlavně Mifunem začalo stýskat, a proto jsem zvolil Rudovouse. I přes to, že to má tři hodiny, které se hlavně zezačátku trochu vlečou dávám nejvyšší hodnocení, protože se jedná o skvělý film. Může to znít trochu divně, ale na Kurosawovi mě vždycky hodně bavilo hlavně ztvárnění počasí. Je úžasný, jak krásně dokáže Kurosawa natočit sníh a déšť nebo jak krásně doplní interiérovou scénu zvuky foukajícího větru. Toshiro Mifune se představí v pro něj trochu netradiční roli, kterou ale zvládá zcela bravůrně. Namísto nejrůznějších typů samurajů si zahrál doktora Rudovouse, matku Terezu s rudým plnovousem, člověka tak charakterního, altruistického a nezištného, že to snad ani není možné, který ještě navíc svou dobročinnost maskuje za nepříjemné a drsné vystupování. Pomáhá všem pacientům i doktorům a to jak s jejich zdravotním stavem, tak i s jejich osobními problémy a když je potřeba tak zláme kosti i partičce pasáků. Zkrátka Sv. Rudovous :-)) ()
Kurosawova černobílá magie na mne mocně zapůsobila, nádherná záležitost, krásná i krutá, stejně jako život sám.. Hluboce lidský příběh mladého lékaře, který se právě proklubává ze skořápky a hledá životní směr, mě oslovil, zaujal a cele pohltil.. Doktor Niide je překrásně napsaná role a výborně ji ztvárnil Toširó Mifune.. Od křiku do studny jsem měla oči plné slz.. ()
Myšlenka dobrá, ale co scéna to kýč plný patosu. ()
,,NIČ NIE JE TAKÉ DÔSTOJNÉ, AKO POSLEDNÉ CHVÍLE ČLOVEKA." __ Dávam 4*, ale veľmi som váhal a nakoniec za prilepšenie môže hlavne umiestnenie v rebríčku Top 200. Musím povedať, že pre mňa skôr sklamanie i keď neviem nakoľko veľké. Z môjho pohľadu má film veľký problém v jeho dĺžke, ktorá je až prehnane natiahnutá, dej sa vlastne nijako zásadne neposúva a hlavne v druhej polovici sa mnoho scén javí už ako úplne zbytočných. Aj Siedmim samurajom som bol nutený * zobrať hlavne za nehoráznu stopáž, inak ich však považujem za jedno z najlepších Kurosawových diel. Dá sa povedať, že u Červenobradáča je prvá hodina na jasných 5*, postupne však až na slabé 3*. Určite má film svoju umeleckú hodnotu, či už skvelý herecký prejav Toshiru Mifuneho, hudbu, kameru, tak aj fakt, že takúto exkurziu do japonskej kliniky druhej polovice 19. storočia len tak nezažijete, jedná sa však o takú filmovú nudu pre fajnšmekrov. ()
Ze všech Kurosavových filmů (které jsem zatím viděl) sálá jistota. Je vidět ve zvolené látce, v docela nápadně, a přece nevtíravě zdůrazněném poselství, v pohledech kamery a hlavně ve výběru Herce. Zmínit můžu jen jednoho, který všechny ostatní odsouvá do pozadí. Toširo Mifune by zvládl asi jakoukoliv roli, vždy je ale jasně vidět jeho duchovní i fyzická síla a autorita, strhává na sebe pozornost. Zde je tomu také tak, v roli hlavního lékaře nemocnice pro chudé, o jejíž existenci stále zápasí, předvádí Mifune obdivuhodnou osobnost plnou humanismu a skutečné lásky k nešťastným bližním, ovšem ne lásky plynoucí z ponížení, nýbrž lásky hrdé a silné. Jen taková osobnost, plná síly, může zároveň mít i výčitky svědomí plynoucí z toho, že v zápase se špatným světem se občas musíme snížit na jeho úroveň. 9/10 ()
Smutné lidské duše a PÁNI doktoři.To nám nabízí tento výborný film ,trvající sice tři hodiny ,ale s příjemně překvapivou přestávkou. Ano já věřím ,že často se za nemocí skrývá pravá příčina v nemocné duši. Dualita jež nás obklopuje se prostě nedá přehlížet. Můj první Kurosawa - paráda! ()
Pomocou výborných hereckých výkonov rozvíja režisér príbehy mnohých nenápadných ľudí. Ľudí vo svete plnom podlosti a krutosti, ale zároveň nezištnej pomoci. Napriek nešťastiu a biede jednotlivých postáv dielo vyznieva pozitívne a vysiela príjemné posolstvo nenápadnej lásky. Obzvlášť dojemne pôsobí vzťah lekárov k dvanásťročnému dievčatku, predurčenému na prostitúciu, či scéna pri studni. Ak sa väčšmi vžijete do deja, nechajte priechod citom a nehanbite sa za slzami zastrený pohľad. Film totiž pôsobí priamo na dušu človeka a napriek tragickosti príjemne hladí. Určite patrí k najhumanistickejším Kurosawovým filmom a v mojom súkromnom rebríčku patrí medzi najlepšie. Je to jednoducho nádherný film o zložitých ľudských osudoch. Jednoznačných päť hviezdičiek. ()
Posledni cernobily film Kurosawy a posledni s Toshiro Mifunem, nacez nezbyva rict nic jineho, nez - konecne! Tyhle 2 elementy Kurosawu negativne predlouho tizily, ale po '65 konecne mohl zacit natacet vyborne filmy viz. Dersu Uzala, nebo Ran. V Red Beard si to ale musite naposledy vytrpet a to rovnou dele, nez 3h! Boze, to byla zase uspavaci nuda! "Streva ji lezou ven, strcte je zpatky!" 4/10 ()
Ze všech Kurosawů, které jsem už viděl, mi přijde film o dokonalém doktorovi Rudovousovi jasně nejlepší. Ale také je to možná tím, že jsem krátce předtím dokoukal famózní, v Asii rekordy sledovanosti trhající Dae Jang Geum, která je občas ze stejného prostředí, které mi teď tolik chybí. Oproti jindy se Kurosawa vyvaroval mnohaminutových zdlouhavých pasáží, jako jsou v Krvavém trůnu bloudění jezdců v mlze, nebo v Toulavém psovi neméně nudné toulání se po městě. Tentokrát jsem se bavil od začátku do konce a možná bych to dokázal dát hned podruhé. Ti, kdo se přesto bojí hrozivých 185 minut, tak je můžu uklidnit, že se dá film celkem jednoduše rozdělit na dvě části, zhruba po devadesáti minutách. Dokonce to ani nebude na škodu, protože je zde mnoho zajímavostí a mluví se tu o spoustě chytrých věcí. Prostě nabízí spoustu podnětů pro přemýšlení mezi první a druhou částí. Už se nemůžu dočkat, až někoho přemluvím, aby se se mnou podíval. ()
Akira Kurosawa si opět vybral velmi silný příběh, který se mu podařilo natočit poměrně komorně, ale přitom mu dát silný nádech, kdy vás bude zajímat, jak to dopadne, jak se vztahy mezi postavami vyvinou a jaké budou následky jejich chování. Toširó Mifune vy zde dobře vypadal i v barvě, hlavně kvůli názvu. ()
Příjemný klubácký film, tak poučný a nadčasový, ale možná zbytečně dlouhý. Se zkrácením některých historek by to bylo ještě lepší. ()
Nemůžu si pomoct, ale nudil jsem se. Na mě až moc hysterie, nářků a smutných příběhů. Podruhé už bych to nedodíval ()
Čtyři hvězdy dávám z toho důvodu, že film má tři hodiny a místy se vleče, přesto se jedná o zajímavý snímek o smyslu lékařské profese. Mifune je jako Rudovous vynikající, Kurosawa taky exceluje. Nejzajímavější je linie v závěru filmu, kdy se řeší vztah mezi malým zlodějem a holkou, kterou Rudovous unesl z bordelu, aby ji vyléčil. Ale i ostatní minipříběhy jsou zajímavý. Rudovous má taky dobrý hlášky a dokonce i přepere bandu vyhazovačů! Škoda, že film nebyl tak o půl až třičtvrtě hodiny kratší, to by bylo na pět hvězd. Přesto je to velmi dobrý film, ale rozhodně není pro každého. ()
4 hvězdy tady jsou zatim pro parádu. Párkrát jsem při tom na chvilku usnul, až to uvidim komplet tak asi dám maximum. ()
8/10 Na muj vkus trochu moc dlouhe - bez tech flashbacku by stopaz byla tretinova, ale jinak jedle. Dnes uz klasicka koncepce polepseneho spratka okorenena o japonske tradice, kterym mimo zemi malokdo rozumi. Pro me zajimave ()
Môj najobľúbenejší Japonský režisér Akira Kurosawa, ma zatiaľ ešte nikdy nesklamal. Všetky jeho filmy. ktoré som doteraz videl, sa odohrávali v starom Japonsku za čias samurajov (Yojimbo (1961), Sanjuro (1962), sedem samurajov (1954) a je vidieť, že si históriu svojej krajiny nesmierne ctil a vkladal do nichveľký kus srdca. V Red Beard sa nám, už tradične, prestavuje Kurosawov dvorný herec, Toširó Mifune, ktorý si , na moje prekvapenie, tentoraz nezahral žiadneho namysleného a arogantného samuraja-samotára, ktorý sa stará iba sám o seba a nikto iný ho nezaujíma. Vo všetkých filmoch, ktoré som s ním videl mali jeho postavy presne tieto črty. Tu si však zahral starostlivého a nesmierne múdreho primára nemocnice, ktorého si každý vážil. Celý dej sa pohyboval okolo jednej nemocnici, s tým som sa v samurajských filmoch ešte nestretol. Vo všetkých čo som videl sa vždy pár chlapíkov rozsekalo na franforce, povedzme si na rovinu, mne to vždy stačilo ale toto bola príjemná zmena. Opus, ktorý trvá 3 hodiny rozohráva životné útrapy lekárov a pacientov, a medzi hlavnou líniou deja, sa často predstavuje minulosť podaktorých vedľajších postáv. Keby bol náš pseudokultový seriál z lekárskeho prostredia (Nemocnice na okraji mesta) nakrútený takouto precíznosťou, rozhodne by som ho neposiela do ... a nehádzal do filmovej žumpy kinematografie. Bolo to skvelé od začiatku až do konca,akurát som nepochopil v strede filmu takzvané intermezzo, v ktorom nám tvorca pustil do čierneho obrazu jednu skladbu a kým dohrala nič sa nezmenilo, ako keby som počúval rádio. Najviac sa mi páčila scénka, keď Red Beard a jeho učeň karhali v bordeli jednu prostitútku, že by nemala pracovať, keď je nakazená syfilisom. V tom zbadajú nového zamestnanca v brandži, 12 ročné dievča, ktoré má vysokú teplotu. Chcú ju zobrať do nemocnice ale bordelmame sa to nepáči, a tak si zavolá ma pomoc všetkých zákazníkov. Starý primár sa však nedá, a v bitke, svojimi chiropraktickými schopnosťami, zláme kosti (ruky, nohy) asi 20 mužom. Avšak za moment ich začne ošetrovať, milí lekár. Netradičný kúsok Japonskej kinematografie, ale remeselne zvládnutý na jednotku. ()
Japonsko, 19. století. Mladý lékař Jasumoto, vystudovaný v Nagasaki, přichází do nemocnice pro chudé. Měl se tam jen podívat, ale byl přinucen zůstat. Vše se v něm bouří, protože on je přeci pan Doktor, studoval nejnovější metody na nejlepší škole. Je samolibý, nafoukaný, chybí mu pokora... Jeho žebříček hodnot se postupem času mění vlivem okolí a příběhů těch nejubožejších, především však vlivem charismatického doktora Rudovouse, jehož skvěle ztvárnil Toshiro Mifune, který je opravdu oním Doktorem s velkým D. Tento film je plný lidskosti, soucitu a... lásky k bližnímu, ať si to zní sebe víc zprofanovaně, protože v tomto skvělém filmu to rozhodně není pouhá fráze. ()
Posledná Mifuneho úloha v Kurosawových opratách patrí asi k jeho najvýznamnejším. Geniálny herecký talent, skvelý režisérsky um a krásne dlhé a statické zábery. Na to, že má film tri hoďky tak to všetko funguje a mapovanie života v nemocnici vo feudálnom Japonsku vyzerá veľmi vierohodne. A celý film je skvelým odkazom a posolstvom. ()
Reklama