Réžia:
Akira KurosawaKamera:
Asakazu NakaiHudba:
Fumio HajasakaHrajú:
Takaši Šimura, Daisuke Kató, Minoru Čiaki, Isao Kimura, Seidži Mijaguči, Toširó Mifune, Kamatari Fudžiwara, Acuši Watanabe, Isao Jamagata, Noriko Sengoku (viac)Obsahy(2)
Príbeh najkultovejšieho samurajského filmu všetkých čias sa odohráva v 17. storočí na japonskom vidieku. Chudobných roľníkov rok čo rok sužujú nájazdy lúpežnej bandy, ktorá ich pod hrozbou smrti zakaždým oberie o všetku úrodu. Zúfalí dedinčania sa nedokážu brániť proti obrovskej presile banditov, ale podarí sa im najať si skúseného samuraja. Ten prisľúbi, že za odmenu troch jedál denne pre dedinu najme skupinu samurajov a spoločne ju ubránia pred ďalším lúpežným nájazdom. Majstrovské dielo japonského režiséra Akiru Kurosawu inšpirovalo mnohé generácie filmových tvorcov i divákov, avšak dodnes je u širokého publika známejší jeho americký westernový remake Sedem statočných v réžii Johna Sturgesa. (STV)
(viac)Recenzie (583)
"Zítra jistě všichni zemřeme." Šest kruhů a jeden trojúhelník by měli zemřít? Tak to určitě ne. Tady se bude bojovat a bude to skvělé. Jenže u mě samurajská klasika s westernovým remakem těsně prohrává. Je to patrně proto, že mi to s pistolí šlo vždycky líp než s katanou, že se špatně orientuju v zablácených Japoncích a že mi jedna návštěva u hladových samurajů stačila, kdežto k pistolníkům se občas rád vracím. ()
Nemohu popřít jisté zklamání z tohoto údajně "Nejúžasnějšího akčního filmu, jaký kdy byl vytvořen". Dokážu pochopit, že před 50 lety se filmy točily prostě jinak a akce měla zcela jiný rozměr, ale tohle bylo opravdu moc zdlouhavé - monstrózní úvod do děje, formování příběhu a dokonce i akční scény postrádaly jistý spád/napětí, čímž částečně potlačovaly i potenciální emocionální náboj... Troufám si říct, že na 207 minut Sedm samurajů jednoduše neobsahuje dostatek materiálu... Mé rozporuplné pocity jsou také podtrženy tím, že při sledování jsem se přistihl, jak sám sebe přemlouvám: že to vlastně dobré je a že před Sedmi samuraji ani nic lepšího nebylo, což je fakt, Sedm Samurajů opravdu JE první válečný velkofilm i s nějakými těmi poetickými momenty ("Nebyli jsme to my, kdo vyhrál"), ale místy je šíleně nudný... 6/10 ()
Sedm samurajů má ve své formální dokonalosti, jako mnoho velmi dlouhých formálně dokonalých filmů, zásadní problém s tím, že sice každá scéna je úžasná, celkově ale chybí gradace, plynulost a nakonec jakási lidskost. Druhá polovina je naštěstí v tomhle ohledu mnohem vyváženější. I tak rozhodně ne Kurosawůw vrchol... natož vrchol japonského filmu. ()
Ačkoliv jsem se dlouho dobu zajímala o Kikuchiya, bavil mě a rozesmíval, bylo to moc dlouhé... Ano, je to legendární film, ze kterého jsi spousta režisérů vzala příklad. Je typicky japonský, kdo nezná trošku japonskou mentalitu, toho může leccos překvapit (film zůstane v leckterém aspektu nepochopen); plyne pomalu, plyne postupně, plyne s ročním obdobím. A zřejmě je to povinnost pro všechny, kteří chtějí trochu poznat Kurasawu-sama :-) Ale co si budeme nalhávat, ta stopáž je prostě přepálená... :-D ()
Akiro Kurosawa natočil excelentní film, na tehdejší poměry a technologii. Nevím proč jsem jeho shlédnutí tak dlouho odkládal. Film je dlouhý (viděl jsem 207minut dlouhou verzi), ale pokud se vžijete do děje, nemůže vás nudit. Další problém je ten, že teď už mě asi nebude nikdy bavit Sedm Statečných, tak jak mě bavili před shlédnutím tohoto filmu. Americký remake, je totiž fakt přesný přepis. Mifune mě překvapivě nebral tolik, jako ostatní samurajové. Film mě bavil a dá se říct i trochu překvapil, proto hodnotím velice kladně. 9+/10* ()
Samurajové mají stále svoje kouzlo, ale čekat od nich zázraky současný divák rozhodně nemůže. Film se místy přeci jen táhne a prodloužená verze, kterou jsem viděl, se na jeden zátah sjet nedá. Souboje působí až moc divadelně, o zraněních raději ani nemluvím. Moc jsem od prvního setkání se samurajským filmem nečekal, takže mě většina nedostatků nijak nerozhodila. Jelikož jsem neznal herce, tak o nějakém fandění nemůže být řeč, ale nad všemi vyniká ujetý Mifune, který nejvíce vtahuje diváka do děje. Potěšil mě humor, který jsem v takovém množství opravdu nečekal. Jen pro zajímavost, tak dobře se mi titulky snad ještě nikdy nečetly. Bylo to zřejmě tím, že jsem uřvanou japonštinu zcela ignoroval a soustředil se pouze na ně, zatímco u anglicky mluvených filmů si v hlavě spojuji titulky s mluveným slovem. ()
Až do shlédnutí Sedmi samurajů jsem tvrdil, že mě asijské filmy vůbec neberou. No ale nechal jsem se přemluvit a pak jsem 207 minut zíral, jak mi neskutečně sedí Kurosawovo pojetí zoufalého boje vesničanů (těch, kteří skutečně vyhráli), podpořených partou perfektně napsaných a zahraných samurajů. Nesmírně zajímavé je už samo sledování rozdílu v přístupu k v podstatě stejnému ději, jako u Sedmi statečných. Zatímco v americké verzi hlavní roli hrají hrdinní kovbojové, kteří obstarávají veškerou špinavou práci, samurajové jsou spíš vůdčími osobnostmi starajícími se o taktiku a morálku. Vesničané jsou zpodobněni jako lidé naprostým zoufalstvím (scéna s ukradenou rýží se zaryje pod kůži) dohnaní k neuvěřitelné odvaze, i když u toho fňukají a pláčí, o to je to uvěřitelnější a syrovější. Právě tahle zemitost u mě vítězí nad ubohými moderními pokusy o kůl akci a supr choreografii plnou zpomalovaček, která sice je hezká na plátně, ale jinak celkem na hovno. Boj je ve filmu rychlý, zoufalý, smrtelný a reálný. A mimo něj dobře sedící herci. Jestli Seiji Miyaguchi opravdu držel meč v ruce poprvé, klobuk dolů, protože přirozeněji zobrazeného šermíře jsem snad neviděl. Vynikající film. ()
Jako tradičně, když jsem nejdřív viděla remake, který mě dostal, a potom se podívala na originál, který mě pohřbil svojí dokonalostí, mám sto chutí jít a tomu remaku snížit hodnocení na polovinu. Je to takový ten vášnivý nával ve chvíli rozrušení. TOTO JE FILM! ♥♥♥ ()
Sedm samurajů je pokládáno za jeden ze základních stavebních kamenů akčního a dobrodružného žánru. Je to film, o kterém se obvykle mluví v superlativech a který je mimořádně vysoce hodnocen i filmovými fanoušky. Tak mi tedy vysvětlete, proč jsem se po jeho zhlédnutí cítil jako po celodenní šichtě v kamenolomu, a to jsem ještě snímek sledoval s přestávkou a navíc jsem viděl pouze sestříhanou 160minutovou verzi. Původní má o 43 minut stopáže navíc. Filmoví kritici většinou kladou Kurosawovo vrcholné tvůrčí období do 50. let, já naopak zastávám názor, že v 50. letech byly Kurosawovy práce sice odvážné, ambiciózní a kvalitou jednoznačně vyčnívající z šedi japonské dobové produkce, k režijnímu mistrovství se ale teprve dopracovával. Jeho samurajské výlety do dávné historie trpí divadelním hereckým projevem, který často přechází do nepříjemného afektovaného přehrávání. Místy až nesnesitelné je v tomto ohledu pitvoření Toširó Mifuneho v roli chvastouna Kikučija. Je zvláštní, že tenhle rys Kurosawových historických filmů ostatní přecházejí téměř bez povšimnutí. Se slavnějším americkým remakem Sedm statečných nakonec Akira v mých očích uhrál remízu, byť slabiny a silné stránky mají oba filmy někde jinde. Původní snímek vyznívá realisticky, žoldnéři nevítězí nad téměř šestinásobnou převahou díky výjimečným bojovým schopnostem, ale díky tomu, že se spojí s obyvateli vesnice a vycvičí je k obraně jejich domovů, naučí je taktice a ovládání zbraní. Naproti tomu americká verze je svižnější a zábavnější, má rozumnou stopáž a lépe vymodelované charaktery, po uši ale vězí v žánrových klišé a je typickou westernovou pohádkou o nepřemožitelných pistolnících vítězících nad padouchy. Na závěr si neodpustím jednu skeptickou poznámku. Vysoké hodnocení na ČSFD nesouvisí při tak velkém počtu hodnotících ani tak s vytříbeným vkusem jeho uživatelů, jako spíš s konformismem a multiúčty, protože kdyby tu bylo tolik estétů, vypadaly by filmové žebříčky poněkud jinak. Celkový dojem: 60 %. ()
Opět film, který mě svým způsobem ohromil. Nemůžu zapomenout především na Tosiro Mifuneho, který mě dostal těmi svými vtípky a vůbec celým svým výkonem. Překvapilo mě, že Sedmi statečným je film opravdu podobný jako vejce vejci, jen je zde víc Japonců:) Je zajímavé s jakou lehkostí je příběh vyprávěn a i přes dlouhou dobu trvání jsem se ani jednou nenudil, opravdu. Jen konec mi přišel trochu nepřiměřený, nevím jestli by zbývajících 13 padouchů zabilo v poslední bitvě hned tři klaďasy, když před tím se celou dobu ve vesnici úspěšně bránili. Nevím čím to je, ale mám v sobě takový hřejivý pocit z hezkého zážitku a to se mi u televize nestává příliš často... ()
Krásny typicky japonský hrdinný epos, ku ktorého poetickosti sa žiadny americký snímok nepribližuje. Zobrazenie všetkých japonských cností, tradičných hodnôt, vernosti, oddanosti, pokory a zároveň tej najpodlejšej chamtivosti a krutosti. Film má v sebe toľko citu a ľudskosti, koľko sa len do akčného eposu môže zmestiť, a citlivosť scén a vyváženosť scenára je cítiť v každej minúte tohto trojhodinového maratónu. Aj napriek tomu sa mi ale svižnejší a zábavnejší remake páčil o niečo viac. Monotónne situácie a občas neprehľadné scény si vyžiadali za obeť jednu hviezdičku, porovnávanie s 207minútovou verziou. 80%. ()
Je to vydarená akčná historická dráma od Akiru Kurosawu. Má dosť dobrý príbeh o siedmych odlišných samurajoch, ktorí sa z rôznych dôvodov rozhodnú prijať ponuku chudobných dedinčanov, aby ich dedinu bránili, keďže sa ju hneď po zbere úrody chystá napadnúť a okradnúť silná skupina banditov, čo by ich zničilo. A tak samuraji spoja svoje sily, zoznamujú sa s novým spôsobom života a urobia všetko preto, aby dedinu ochránili. So spracovaním som nadmieru spokojný, tej mimoriadnej dĺžky som sa spočiatku predsa len obával, ale nakoniec ani nebol dôvod. Je síce pravda, že sa to určite dalo aj skrátiť, ale až na pár scén z prvej tretiny, bez ktorých by som sa bez problémov obišiel mi výborne sadlo aj toto prevedenie. Zápletka už od začiatku pôsobí veľmi dobrým dojmom, pričom z toho cítiť veľký žánrový potenciál a ten sa našťastie podarilo z väčšej časti využiť. Najviac ma mrzí, že samotné hľadanie a získavanie jednotlivých samurajov, na ktoré som sa tešil asi najviac nakoniec nie je až tak vydarené, pri každom samurajovi som čakal nejakú výraznú sekvenciu, no to sa nestalo, zaujalo ma ich len pár a tiež, že k dedinčanom som si vôbec nedokázal nájsť cestu, takže ich osud ma ani moc nezaujímal. A záporáci zase mohli dostať výraznejší priestor, tu vlastne plnia len úlohu hrozby, ktorú treba zničiť. Ale inak tu ani nemám čo vytknúť, väčšinu času ma to dosť bavilo, pričom sa úroveň filmu prakticky neustále len zvyšuje. Po úvodnej fáze sa dej presunie do dediny, kde sa veľmi dobre pozerá na celé to spolunažívanie samurajov s dedinčanmi, rovnako nesklame ani plánovanie a príprava obrany a tých pár vedľajších prvkov, ako napríklad vzťah s dedinčankou mi síce neprišli až tak dôležité, ale ani ma nerušili a niekedy to aj celkom oživia. A zvyšok je už očakávane samotná obrana a tá je výborne zvládnutá. Akcie je tu priemerné množstvo a páči sa mi. Nájde sa tu viacero menších samurajských súbojov, boje s presilou a nejaká tá veľkolepejšia akcia, pričom všetko je to vizuálne dobre zvládnuté a aj obsahovo zaujímavé. Tu musím určite pochváliť, že samotní samurajovia si uvedomujú, že sú vo výraznej menšine a tak používajú rozum, aby tento boj dokázali vyhrať a pokiaľ možno s najmenšími stratami na svojej strane. A tak obzvlášť celá tá veľkolepá obrana ponúkne zaujímavé taktiky, ale zábavné je aj získavanie muškiet. A tak akcii až na absenciu krvi, čo je ale vzhľadom na vek filmu očakávané ani v rámci možností nemám čo vytknúť. Herecké obsadenie nie je zlé, najväčšiu pozornosť si rozhodne získajú práve samotní samuraji, kde síce nie každý je až tak výrazný, ale predsa len štyria z nich ma dosť bavili a tak som im prial, aby vydržali až do konca. A z vedľajších postáv ich už zaujme len veľmi málo. Réžia a technická stránka sú výborné, Akira Kurosawa je zaslúžene uznávaný tvorca, na to prísť v tejto dobe s takouto kvalitnou žánrovkou je potrebné mať veľký talent. Takže síce to nie je môj najobľúbenejší samurajský film, ale aj tak som dosť spokojný. Tu ani nemusím brať ohľad na vek filmu, dej, akcia, samuraji, ale aj atmosféra sa mi páčili a navyše som sa ani pri takejto dĺžke vôbec nenudil. Zaslúžený kult. 78% () (menej) (viac)
Škoda, že tohle by dnes žádnému režisérovi u producentů asi už neprošlo... ()
Výborný žánrový film pro ty, kteří to rádi kompletní: sedm samurajů, čtyřicet banditů, čtyři světové strany, tři hodiny, dvě třídy, jedno prozření... ()
Kurosawův klenot je na mě krapet rozvláčnělý, ale precizní v každém ohledu. Tímhle snímkem položil základy pro tolik příběhů, kdy se hrstka odvážných postavila na stranu slabých proti mnohonásobné přesile. V dnešní době bychom si obzvlášť měli těchto filmů cenit, protože i po tolika letech o nás jako lidech dokážou vypovědět nejvíce. K čemu je dobrý strachovat se o vousy, když můžeš přijít o celou hlavu? ()
Pokud od tohohle filmu čekáte dynamickou akci, brilantní akční scény nebo exkurz do japonských bojových umění tak vás Kurosawa může zklamat. Stejně tak, pokud nemáte s Kurosawou žádné zkušenosti a očekáváte vzor "Sedmi statečným". K těm mají samurajové ještě dál, než jsem myslel. Film pro ty, co místo vrhání nožů ocení kontrast lánu bílých květin. Jo, a takhle nějak si představuju prototyp vesnického stařešiny. ()
Preco je tento film tak skvely? Je to citliva drama o mnoha strankach ludskej povahy, je to dobrodruzny pribeh plny skvelych momentov a humoru, je to film plny skvelych hereckych vykonov (nezabudnutelny Toshiro Mifune a Takashi Shimura) a celkovo je to po vsetkych strankach fantasticky spracovane filmove dielo, ktore ani pocas jedinej minuty zo svojej obrej stopaze nenudi. Ci uz hladate vo filme hlbku a zamyslenie, alebo sa chcete len skvelo zabavit, budete viac ako spokojny. Vsetka moja ucta a obdiv, pan Kurosawa. (10/10) ()
Opravdu jedinečné dílo vedle něhož i pro mě skoro dokonalých Sedm statečných bledne závistí. Tady totiž funguje naprosto všechno od napětí až po humor, kterého je tady překvapivě docela dost. No a hlavně to i přes svojí masivní délku vůbec nezačne nudit, což je u podobných filmů někdy docela těžké a klidně bych si to dal znova. ()
Je hodně málo remakeů, kteří jsou vyrovnáni svým originálům, jako "Sedm statečných" "Sedmi samurajům". Ba je dokonce i předčí. U "Sedmi samurajů" mi nevadila o hodinu a půl delší stopáž než u remakeu. Vyřízení protivníků tudíž trvá déle, protože používali pouze meče, kopí sem tam nějaký luk. Originál je drsnější, naturalističtější a na všechno má času dost. Je v něm více mrtvých a oplývá jednou ohromnou postavou - Kikučiem. Toshiro Mifune byl ohromující. "Sedm statečných" je dynamičtější, rozmanitější a postavy sedmi hrdinů jsou více prokreslené. Takže, jak to ukončit. "Sedm samurajů" je originál. Originál je jen jeden. Je to skvělý film plný dobrodružství, lásky, cti a přátelství, končící akčním infernem v dešti - jednou z nejkultovnějších akčních scén všech dob. Ale "Sedm statečných" pro mne zůstane nadále srdcovkou. 85%. ()
Konecne som si pozrel originalnu verziu Siedmich samurajov a to hned 205 minutovu verziu natocenu 6 rokov pred SIEDMIMI STATOCNYMI (1960), ktorych natocil John Sturges. Ja osobne som nebol zo Siedmich statocnych tak nadseny, ako mnohi uzivatelia CSFD vratane mojej mamy a to som si ho pre istotu pozrel 2 x. Priznam sa, ze aj pri tomto japonskom velkodiele som sa chvilkami nudil, ale bolo tam aj par humornych scen, ktore dej filmu zachranovali, pricom sa mi tento film pacil o nieco viac, nez ta americka verzia. Ak niekto ocakava od tohto filmu, ze tu budu trojhodinove bitky, tak je na velkom omyle, pretoze najprv tu ide o hladanie samurajov a potom ich zabyvanie sa a spoznavanie v malej dedinke, pricom dojde k roznym dramatickym, ale i humornym situaciam. Zrejme to nie je film pre kazdeho, ale mozno kazdy si v tomto zanre najde nieco, co by ho mohlo na filme zaujat. Od Kurosawu sa mi viac pacil RUDOVOUS (1965)... 16.02.2009 __________ Takashi Shimura - (Kambei Shimada) +++ Toshiro Mifune - (Kikuchiyo) +++ Yoshio Inaba - (Gorobei Katayamae) +++ Seiji Miyaguchi - (Kyuzo) +++ Minoru Chiaki - (Heihachi Hayashida) +++ Hudba: Fumio Hayasaka +++ ()
Reklama