Réžia:
Emir KusturicaKamera:
Vilko FilacHudba:
Goran BregovičHrajú:
Predrag 'Miki' Manojlovič, Lazar Ristovski, Mirjana Jokovič, Slavko Štimac, Ernst Stötzner, Srdjan Todorovič, Mirjana Karanovič, Milena Pavlovič (viac)Obsahy(1)
Belehrad, 1941. Priatelia Marko a Čierny sa zaoberajú obchodom so zbraňami, ktorými zásobujú partizánov. Keď sa Čierny musí začať skrývať pre Nemcami, Marko ho ukryje vo vlastnej pivnici spolu s ďalšími utečencami. Skupina ľudí v pivnici sa postupne rozrastá a buduje si vlastný svet. Keď sa vojna skončí, Marko ich aj naďalej udržuje v nevedomosti - stal sa totiž dôležitou osobou v povojnovej Titovej Juhoslávii a nechce sa s Čiernym deliť o zásluhy, ani o krásnu herečku Natáliu... Tragikomické podobenstvo Emira Kusturicu s vynikajúcim soundtrackom získalo Zlatú palmu na MFF v Cannes a mnoho ďalších ocenení. (STV)
(viac)Recenzie (171)
Neuvěřitelné... Brilantní vhled do srbské duše. Bratrovražedné vztahy mezi lidmi na Balkáně, které jsou v mezinárodní rovině tímž, jsou zde vyloženy (ale nikoliv obhajovány) tak sugestivním způsobem, až má člověk pocit, že se v Jugoslávii narodil a že těm lidem naprosto rozumí. Pozoruhodné zpracování vzhledem k tomu, že v době dokončení filmu vrcholilo v Bosně a Chorvatsku řezání hlav. Kdo se domnívá, že Kusturica obhajuje srbský nacionalizmus, zřejmě viděl úplně jiný film. Pět hvězd uděluji výjimečně, ale už jen kvůli citlivě zpracovanému tématu (vrcholem je scéna s božími muky), skvělým hereckým výkonům (tleskám zejména Mirjaně Joković) a hudbě dávám po delší době plné hodnocení. "Jak to myslel, že Jugoslávie už není?" (650., 21. VI. 2011) ()
Jako by mi nedocházel dech a Kusturicovi ho přebýval. Jako by se mi každý další Kusturicův film, který jsem viděl, líbil méně a méně. A to třeba říct, že ten první (Dům na pověšení) se mi líbil velice velmi. Šílený běh a šílený rytmus mě zde opravdu zmáhal. A co se pochopení týče? Na tom byla nejlíp zvířata, především šimpanzi. ()
ocenenia : MFF Cannes 1995 - Zlatá Palma ()
Kusturicovu poetiku a styl většinou můžu a ve spojení s Bregovičovou hudbou je to vždy zážitek. Navíc umí zobrazit i válečné události hezky v kontrastu s běžnými lidskými emocemi a dovádí to často ad absurdum. Prostě dějiny bývalé Jugoslávie vážně nevážně! Trochu mi tu vadila délka téměř tři hodiny, ale můžu být rád, že jsem neviděl pětihodinový reřisérský střih ;-) to bych asi nerozdýchal. Srdcovka to být nemůže, ale slušné 4* jo a soundtrack rozhodně stojí za to. [ PŘÍBĚH: 3 /// NÁLADA: 2 /// ART: 1 /// STYL: 3 /// CASTING: 3 (3*MAX) ] ()
Emir Kusturica natočil strašně zlej a nebezpečnej film, že by s trochou nadsázky mohl sedět v Haagu vedle kolegů Mladiče a Karadžiče. Extrémní hodnocení je možná nefér vzhledem k bombastický hudbě Bregoviče, velmi solidnímu hraní a dobrým filmařským nápadům, ale tahle především ideologická zrůdnost mně nedává na výběr. Do prdele, Emire, copak si vážně myslíš, že jugoslávský lid je jen směsice alkoholiků, zlodějů a děvkařů, kteří se rozhodli kalit po zbytek svýho života? Copak partyzánský odboj za druhý války byla jen záminka ke krádežím a obohacování se? Fakt si myslíš, že Titova vláda se dá přirovnat k zamknutí lidí do sklepa? A vážně a tady seš kretén non plus ultra, chceš Jugoslávii jako velkou srbskou říši, kde ostatní etnika jsou méněcenná? Ne etnická a náboženská různorodost, ale kryptofašismus lidí jako Kusturica nebo Miloševič stojí za rozpadem Jugoslávie. Josip Brož se obrací v hrobě. ()
Pěkný nápad, ale to provedení si mě nezískalo, spíše naopak. Na mě až teatrálně bláznivé... ()
Takze tento Emir Kusturica siel dost mimo mna. Neznesitelna dlzka cini 320 minut, na to som ako divak nemal sil. Dej je dlhy, rozvlacny a sinie sa priserne pomalym tempom. 50 % ()
Kokotina prvního kalibru a jeden z důvodů, proč evrospká rádobyosudová kinematografie působí neuvěřitelně směšně a pateticky. 3/10 ()
1230. hodnocený film: Další z bláznivých filmů génia Kusturici. Tentokrát je zde příběh Marka a Černého, kteří jsou velkými přáteli a v době druhé světové války se rozhodne Marko ukrýt svého přítele spolu se spoustou dalších lidí ve sklepě v podzemí. Uměle však natahuje délku války a tak drží své přátele v nevědomosti 20 let pod zemí, kdy jim dokonce uměle natahuje délku dne a tak se z 15 let stane ve skutečnosti let 20. Celé to jen slouží jako maska pro Marka, který se tak může věnovat obchodům se zbraněmi a své krásné ženě, bývalé uznávané herečce, která už to nemůže vydržet. Film je velkým mixem bláznivé komedie i hořkého příběhu Jugoslávců, kteří byli během dlouhých let perzekuováni. Když však ale všechno praskne, přátelé Marko a Černej se ale nemohou vystát. Kdo se chce pobavit a nevadí mu přitom více než 2 a půl hodinová stopáž filmu, určitě si přijde na své. Takhle dávám filmu 4* a můžu jej jen doporučit. 4* ()
Kusturica u mě počtvrté, počtvrté odlišné hodnocení a ani jedno pozitivní. Místy to sice bylo silné, s poměrně drsným přesahem, ale stopáž a to dementní hudební čůrákování to s přehledem zabily, takže tak akorát ty dvě hvězdičky. 40% ()
Podobenstvo o násilí a chamtivosti, kde všetky tri hlavné postavy sú negatívne ale spája nás s nimi humor a akýsi nekonečný temperament, ktorý z postav cítiť v každom obraze. Filmársky je to priam neskutočná záležitosť, už len natočiť nájazdy nacistických lietadiel na Belehrad cez zologickú záhradu je famózny nápad a taktiež aj ten podzemný svet bol doslova fantastický. Svojou formou je to podobne hravé a snové ako Devojka(1965) od Puriša Đorđevića, inšpirácie či odkazy práve na tento a tiež nasledujúci Đorđevićaov film San(1966) sú jasné, dokonca aj tie prestrihy na dobové dokumentárne zábery do ktorých sú umelo dosadený súčasný herci, či neustále korčuľovanie medzi groteskou a surrealizmom a to priamo na bojisku 2. svetovej vojny. Kusturicova hra s imagináciou je naozaj špecifická, postavy sú v neustálom pohybe, schválne prehrávajú, absurdnosť a fantázia sa mieša s realitou a humor so smútkom. Keďže bol režisér študentom FAMU, cítiť tam aj vplyv od ranného Jakubiska a Chytilovej. Lenže aj cez všetky klady tak je fakt že po 2 hodinách zábavnej energickej jazdy sa to asi na 40 minút zmení na nejaké nudné "bádanie" v súčasnosti. Nebyť snového epilógu a výbornej hudby Gorana Bregovica, tak to nieje na 5 hviezd, ale ten soundtrack aj väčší zbytok filmu to zdarne udržal. ()
Ty lidi v mym sklepě ani neví, že je někdo vidí.... Hodně podivné... tady jednou Kusturica natočí geniální p*čovinu a podruhý (pár let předem) natočí Balkánského Forresta Gumpa. Co se to děje?! Opravdu si potřebuji někdy dát Director's Cut se skoro ŠESTI hodinama - i když po takhle psycho-normálně dlouhý verzi úplně nevím. Zajímavě natočené, ulítlé, ztřeštěné, ale i chytré a celkově veliký mix žánrů s notnou dávkou emocí, které ale taky nejsou úplně jasné. Já úplně nevím co říct... pořád to ve mně leží a asi jen tak nepřestane. ()
V každé době i v té nejděsivější se najdou jedinci, kteří ji dovedou plně využít ve svůj prospěch. Na základě této skutečnosti Emir Kusturica rozehrál společensko-politické satirické podobenství a pod jeho vedením tak vzniklo vpravdě mistrovské dílo, po jehož zhlédnutí si nutně musím položit neodbytnou otázku. Kam vlastně spěje „lidské” pokolení a nebylo by nám lépe jako opicím, jež jsou našimi prapředky? Underground je trpce nadčasový snímek, který zraje jako víno a v balkánském kontextu je až mrazivě přesný, obzvlášť když vezmu v potaz ten odlomený kus země na konci filmu. Snad jedinou výtku mám k natahované stopáži, ale jinak se hluboce klaním panu režisérovi. (95%) ()
Tak v tomhle je víc energie než v pěti kartonech nejmenovaného energ. nápoje. ()
Když hodíte do kotlíku s vroucím olivovým olejem Mikiho Manojlovice, Slavko Štimace, Mirjanu Karanović a Gorana Bregovice-míchá Kusturica...Může to být něco blbýho? Nemůže. Rejža se semtam ustřelil v časových rovinách ale budiž mu opdpuštěno. Film nese poselství totožné s názorem staré paní jménem Milka Juraga (asi už nežije). "Vy Češi si pořád stěžujete, že je u vás kosa nebo smog. Víte hovno. U nás je pořád hezky a všechno sklidíme 2x za rok. Bohužel je tu furt nějaká zasraná válka. Bože kolik jsem jich už prožila!" ()
Kontroverzný, a vďaka umeleckej presvedčivosti potenciálne nebezpečný filmový monument, o ktorom sa už popísali tony analýz, diplomoviek a odborných pojednaní. A starý dobrý Emir, čo sa stal zo sarajevského moslima srbským vlastencom a až vtedy naplno uvoľnil svojho filmového génia, nám bude do omrzenia tvrdiť, že sa nejedná o žiadnu propagandu. No aj keď je to iba majstrovská umelecká vízia, ktorá konštatuje, že "tak to proste je" a Srbi, resp. Balkánci si jednoducho nedokážu pomôcť (a tak to proste nie je), viac než kedykoľvek inokedy si tu treba pripomenúť Althusserovu tézu, že každý text, bez ohľadu na to, či si je toho jeho autor vedomý alebo nie, či je to zámerné alebo nie, obsahuje ideologický obsah. A v prípade tak veľkého a prepracovaného diela, akým je UNDERGROUND, a tak nadaného a sofistikovaného umelca, akým je Emir Kusturica, si takú neuvedomelosť dokážem predstaviť iba veľmi ťažko. ()
Je to trochu na hraně. Přece jen mám občas pocit, že se Kusturica nechal až příliš unést vlastní obrazotvorností a je svými nápady uhranut až tak, že některé scény nedokáže včas utnout. Ale jsme na Balkáně! Mentalitě a temperamentu zdejších obyvatel nemůžu nikdy plně porozumět, ale jejich poetika, hudba i výtvarná stylizace - tak to mě vždycky dostane. ()
Pre mňa jeden z vrcholov európskeho filmu deväťdesiatych rokov vôbec. Emir Kusturica je jednoznačne najlepší žijúci európsky režisér a jeho Underground ponímajúci 50 rokov juhoslovanskej histórie je hlboký, dojímavý zároveň tak optimistický, tak slovanský, že ho cudzinec len ťažko pochopí v celej jeho bolestnej kráse, ktorá miestami vyvoláva úškľabok, ale úškľabok sardonický. ()
Válečný Bělehrad není zrovna ideální místo k životu, zvlášť pokud se neumíte dobře otáčet. Což ale Marko a Černý rozhodně umí. Když ale začíná jít do tuhého, musí se Černý (i se svou rodinou i přáteli) začít skrývat, a ideální místo je pod Markovým domem. Společně zde vytvoří dílnu na výrobu zbraní - které Marko dokáže velmi snadno zpeněžit. A když skončí válka, rozhodne se Marko nechat lidi v podzemí dál žít v iluzi válečného stavu, a dál těžit z jejich práce ... Filmy Emira Kusturicy zatím šly vždycky tak nějak mimo mne, a tak jsem vůbec netušil, co od něj čekat. Nakonec se dostalo i na něj, a konkrétně na Underground - no a jak to říct, úplně tak moc nadšenej nejsem. Nápad (scénář) je sice brilantní, fakt jsem se pochechtával po celý film, jenže Kusturicovo zpracování mi vůbec nesedlo. Zvlášť u rádobyvtipných scén jsem se hodně nudil, a přišlo mi, že jsou ve filmu jen tak navíc, aby se mohl Kusturica pochlubit, že natočil jeden z nejdelších filmů všech dob. Stejně tak po herecké stránce mne účastníci nijak nepřesvědčili, i když "stárnutí" hrdinů je zvládnuté na jedničku. Když sečtu své pozitivní a negativní pocity z tohoto filmu, tak jsem na čistém průměru ... ()
Vrcholné dielo kráľa balkánskeho magického realizmu, v ktorom úchvatným spôsobom ironizuje vojnu v Juhoslávii. Jeho hlavné postavy si musí každý rýchlo obľúbiť a je neuveriteľné, ako tieto postavy dokážu počas takmer 3-hodinového filmu udržať diváka v napätí nielen kvalitným príbehom, ale aj trefným humorom. Obrazová stránka filmu je takisto nezabudnuteľná a myslím, že soundtrack musí poznať snád každý, takže nemá zmysel ho tu ospevovať. :o) ()
Reklama