Réžia:
Spike LeeScenár:
Spike LeeKamera:
Ernest R. DickersonHudba:
Bill LeeHrajú:
Danny Aiello, Ossie Davis, Ruby Dee, Richard Edson, Giancarlo Esposito, Spike Lee, Bill Nunn, John Turturro, Paul Benjamin, Frankie Faison, Robin Harris (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Děj se točí okolo roznašeče pizzy Mookieho (Spike Lee), který si v převážně černošské čtvrti paradoxně našel práci u Italoameričana Sala (Danny Aiello). Celkem poklidný průběh všedních letních dní plný pohodové muziky a nezávazného klábosení začne zprvu sotva postřehnutelně, postupně však stále patrněji, narušovat jeden ze Salových synků - rasistický Pino (John Turturo). Vše neodvratně směřuje k nepříjemnému střetu dvou odlišných kultur. (Matty)
(viac)Recenzie (185)
Je s podivem jak samozřejmě začínají fungovat mezi sebou postavy ve filmech starých třeba 30 a více let a jak moc jim to nejde v těch novodobých. Spike Lee dokázal svůj papiňák naplnit všemi možnými etniky a pak pomalu začal přitápět. Závěrečný brajgl byl nakonec jediným logickým vyvrcholením, kterému předcházela série menších nedorozumění. 80% ()
Vybroušená kultovka s parádním negro rozjezdem a filozofickým koncem. A to je pravda, Magda! __ Na druhej pokus tomu dám určitě víc! ()
První opravdu velký film Spikea Lee definoval jeho postoj k rasové problematice a nabídl spíše rámcový příběh o několika potulujících se charakterech a jedné kulturně odlišné pizzerii. který se vyhrocuje pomalu a mezi řádky. V průběhu se může zdát, že poklidné soužití je možné, ale divák je neustále přesvědčován o historicky zakořeněném opaku a připravován na bouři, při níž se okolní vedro překlene definitivně do myslí většiny aktérů. Některé kapitolky mi přišly slabší než jiné, ale jako celek i s nadčasovou výpovědí to funguje výborně. Z herců nejvíce zaujali nezlomný stařík Ossie Davis, provozní Danny Aiello a tradičně výbušný John Turturro. 85% ()
Natočit tohle běloch, měl by asi hodně problémů s tím, že je jeho film rasistickej. Vyznění snímku je totiž dost protičernošské - nepracují, chlastají, remcají a ještě jsou to rasisti, kteří závidí pracovitým Korejcům a Italům jejich prosperující obchody. Asi to ale je objektivní pohled. ()
Je to přesný snímek života. Velké tragédie zpravidla začínají nenápadně a gradují nepostřehnutelně. Jakmile se však události rozběhnou, nelze je zastavit, i když by se to při vzpomínce na předchozí víceméně dobrácké špičkování, které skoro slibovalo možnou toleranci a happy end, mohlo zdát snadné. ()
Film, ve kterém Spike Lee dává otevřený kartáč jedné menšině tím, že ji vyobrazuje jako poflakující se nemakačenka, který si dělají samy problémy svou ubečeností a zaostalostí. To pak když na ně jeden odpáše opasek, hned se ohání diskriminací a rasismem. Povědomý, že? Ne, nemluvím o té naší menšině. On by to byl opravdu znepokojivě rasistický a tendenční film, jen kdyby Spike Lee nebyl černochem pálícím nemilosrdně do svých řad. U Do the Right Thing se dá výborně pobavit díky pohodové a humorné první polovině, zamyslet nad lidskou blbostí pak ve finále. Spokojenost. 85% ()
Líně plynoucí film pomaličku poodkrývá první jiskřičky rasové intolerance v černošské komunitě. Vše spěje ke stále větší radikalizaci za přihlížení policistů, kteří s chápavým úsměvem neřeší násilí v zárodku, ale místo prevence zasahují až jako represivní složka. Tohle není nahlednutí pod pokličku rasismu, Lee vám rovnou vrazí obě ruce do vřícího kotle a vědoucím pokyvovàním čekà na váš řev, že to pàlí. Ale neumožní vytáhnout ani jednu z popálených rukou, uchopí vás za kotníky a mrskne vás do kotle komplet. Kdo má odvahu na duševní popáleniny třetího stupně, může se přidat k Leeho bezchybné jízdě. ()
Absolutni bomba! Neuveritelne vtipny a zivy film. Uzasne herecke vykony Dannyho Aielloa, Johna Tortura a Spika Leeho. Atmosfera horke letni metropole. ()
Spike Lee klade celou řadu znepokojivých otázek, aniž by dával jednoznačné odpovědi a vynášel jednoznačné soudy... ()
Hlavná vec, že alkáčov všetci odsudzujú a Mayor bol pritom najväčší frajer! No a ešte jedna vec: horko lezie ľud'om na mozog!! ()
Jeden z kľúčových momentov afroamerickej, resp. všeobecne americkej nezávislej scény. Spike Lee je navyše aj výrazný predstaviteľ autorského filmu, takže jeho vrcholné dielo je veľmi svojské a ľahko rozpoznateľné. Komplexný obrázok rasizmu a xenofóbie na svojráznych (zato uveriteľných) multikultúrnych postavičkách, obývajúcich pokope jednu štvrť. Mix komédie a sociálnej drámy, ktorá sa končí nevyhnutne tragicky. Film z dnešného pohľadu poskytuje pohľad na rap, akú mal funkciu pri svojom vzniku a kam to rokmi dopracoval, keď už stratil svôj pôvodný zmysel (to ale vieme až dnes). Na prvý krát som videl v pôvodnom znení, na druhý krát s českým dabingom, ktorý zážitok vôbec neskazil, len film pôsobí vďaka "českým" hláškam predsa len trochu inak. ()
Vynikající!! Téměř celý film, zde hraje pouze jedna písnička- Public Enemy - Fight the power! Mookie? Nejlepší! Obrovské charisma a vtipný vzhled a hlavně komické oblečení. Vážně jsem se bavila celý film, až na smrt "rádiáka", tento snímek je rozhodně výborný na zlepšení nálady, jelikož černoši umí udělat show! ()
neznášam rasizmus! spike lee tiež neznáša rasizmus. no chápe ho... alebo je k jeho pochopeniu veľmi blízko: k pochopeniu jeho príčin a následkov, jeho možného pôvodu a možných dôsledkov... je to problém komplexný, neriešiteľný a zamotaný... tento dusný, pestrofarebný film je jeden z najlepších na tému rasizmu v usa - resp, na subtému rasizmu: multinárodné spolužitie v špecifických štvrtiach veľkomesta... výborne napísaná a zahraná mozaika charakterov počas jedného sparného dňa v časti Brooklynu, kde je "centrom" tradičná talianska rodinná pizzéria, speje k svojmu "tragickému" vyvrcholeniu... mladý spike lee okrem brilantného scenára a réžie vystrúhal aj hlavnú postavu a dokazuje, že je čierny kráľ amerického nezávislého filmu ()
I love niggas! Hned bych se nastěhoval do rozpálenýho Brooklynu a nechal si tam nosit pizzu a poslouchat božskýho Sammyho Lee Jacksona. Vážně skvělý film Spikea Lee, který si rovněž zahrál i hlavní postavu, přináší pohled na černošskou čtvrt, kde se celý den klábosí, fláká a poslouchá skvělá muzika. Ovšem Jednej správně není jen nějaká idylka adorující jedince tmavé pleťi, ale přináší i dost zásadní otázky rasismu. Však co je správné? Měli by být v pizzerii, kterou vlastní Italové, ale kterou navštěvují zásadně černoši, na zdi vedle fotek slavných bělošských celebrit i fotky slavných černošských celebrit? 95% ()
Nie som správny divák pre filmy Spikea Leeho. Postavy v tomto filme ma nezaujímali, niekedy až odpudzovali. Aj keď je to komédia, nepamätám si, že by som sa zasmial, skôr som mal pocit trápnosti. No nič, je to obľúbený režisér dobre prijímaných filmov, tak nebudem dráždiť jeho fanúšikov. Tri hviezdičky za dopozeranie a nenaštvanie sa. ()
Moc ukričané, preto hviezda dole.. ()
Od Spika Lee poměrně odvážný krok. Trefná kritika všeho, včetně vlastních řad. Houšť do centra problému. Důležitý film Fight the power? ()
Jeden z prvních a zároveň jeden z nejlepších filmů Spikea Lee, který si v něm zahrál i jednu z hlavních rolí. Jeden letní, parný den, několik různorodých postav a atmosféra blížící se tragédie, která tento den ukončí. Jednoduché, zábavné, chytré a poutavé. ()
Spike Lee udělal něco jako zlatý řez, co se rasismu a xenofobie týče. Ačkoliv se film odehrává v převážně černošské čtvrti v Brooklynu, jsou zde zastoupeny všechny možné rasové a národnostní menšiny. Od černochů, přes číňany, hispánce až po italoameričany. A všechny menšiny se navzájem kérují na základě obvyklých stereotypů. A přesně v tomhle je vůbec největší pozitivum filmu. Lee správně pochopil (ač sám černoch), že nejde jen o konkrétní rasu/etnikum, ale spíš o sám akt nesnášenlivosti na základě vnějších rozdílů a to v celé jeho paradoxnosti. Pomocí prezentace jednotlivých praštěných důvodů k nenávisti, pomocí nadávek a provokací, které jednotliví aktéři dramatu pronášejí, se ukazuje vůbec to nejdůležitější. Že jediným způsobem boje proti netoleranci není nadávání na netoleranci druhých (s přidáním vlastních peprných nadávek plných předsudků), ale spíš vlastní, příkladná tolerance vůči ostatním. ()
Afroameričan Spike Lee patří mezi nejvyhlášenější americké režiséry. Kromě své samotné tvorby především i kvůli jeho častým kritickým komentářům o postavení Afroameričanů nejen ve filmovém byznysu, ale celkově ve společnosti. Několikrát se kriticky ohradil proti filmovému průmyslu a dal by se díky tomu do jisté míry označit za aktivistu. Už jeden z jeho prvních filmů Jednej správně je sám o sobě velkým komentářem k rasismu a nastavení americké společnosti. Děj Jednej správně pomalu graduje k nevyhnutelnému souboji dvou odlišných kultur. Osobitý film Spikea Lee, který se točí kolem rasového napětí a i díky tomu se zapsal do historie jako důležitý film kinematografie. Byl to dost možná právě až Spike Lee, který se tolik nebál přijít s filmem, který se skutečně točí kolem rasové problematiky. V jeho scénáři se navíc objevují postavy s různými názory a pohledy na pohled a jde díky tomu nejen o obraz tehdejší Ameriky, ale do jisté míry se dá tehdejší pohled na Ameriku přetavit i do dnešního světa. Uběhlo sice 32 let, některé věci se ovšem nadále nemění. Už události minulého roku můžou mluvit za své. Dvouhodinová procházka jednou čtvrtí, kde se dá napětí čím dál tím více krájet a kde je brutální vyhrocení nevyhnutelné. Lee natočil film, který jasně bojuje proti rasismu a zároveň si přitom rozhodně nebere servítky se svými bratry. Je naprosto ideálním komentářem k nastavení Ameriky, rasových konfliktů a má výpovědní hodnotu. Má přitom neskutečnou energii a to i přesto, že zhruba do poloviny jen klidně plyne. Právě v půli ovšem pomalu dochází k nevyhnutelnému, přičemž se Lee inspiroval skutečnými událostmi a dodal osobitě zpracovanou ukázku toho, že žít v Americe v rasově napjaté čtvrti rozhodně není sranda. Děj Jednej správně se ovšem točí kolem hrdinů, kteří si vlastně do jisté míry o své problémy říkají. A to nejen kvůli své barvě kůže. Lee se tak snaží o protirasistický film, přitom všem se mu do jisté míry ovšem daří opak. Na jednu stranu tedy sice autentické zpracování a snaživé poselství, na druhou stranu dost možná právě ve snaze o autentické zpracování trošku Lee bojuje se sebou samým. Skrze různé kapitolky o různých obyvatelích čtvrti se spousta z nich podaří vytvarovat se jako lidi, kteří by si nejspíš koledovali i kdyby náhodou byli bílé pleti. Je to ovšem čistě o subjektivním pohledu na právě onu skupinu postav a především se alespoň ukazuje, že si Lee nebere servítky a nesnaží se přehnaně všechny Afroameričany vykreslit jako andílky. Dá se vlastně absolutně pochopit, proč se v té čtvrti navzájem všichni štvou. Přitom všem má Lee štěstí na obsazení (a to ani ne na sebe v hlavní roli). Především Giancarlo Esposito, Bill Nunn, John Torturro, fenomenální Samuel L. Jackson nebo na Oscara za tento film nominovaný Danny Eillo jsou castingovými trefami. Ať už je to právě Esposito se směšným sestřihem, Samuel L. Jackson jako místní DJ nebo Danny Aiello, jehož zeď v restauraci plná fotek bílých celebrit hlavní kolotoč událostí rozjede. Důležitost Jednej správně nejde zpochybňovat. Lee dost možná mohl svůj film zkrátit, v jistých momentech je jeho snaha lehce zpochybnitelná, to hlavní se mu ovšem podařilo. Jednej správně je především nekompromisním obrazem americké společnosti, který by se ignorovat neměl. I díky faktu, že za těch 30 let se vlastně toho změnilo pramálo. Komentáře Spikea Lee se sice od té doby stali tak trošku otravným kolovrátkem a z Leeho se časem skutečně spíše stává člověk, kolem kterého člověk radši musí chodit po špičkách, významnost jeho Jednej správně ovšem rozhodně nezpochybnil..... () (menej) (viac)