Réžia:
Ivo Consi ChládekObsahy(1)
Režisér Ivo Consi přináší na internet příběh o závislosti, spiritualitě, mentorství a vykoupení. Netradiční forma vyprávění reflektuje roztříštěnou mysl hlavního hrdiny. Na konci filmu se však zrcadlí někdo jiný. Kdo jím bude, určuješ ty sám. (ČSFD)
Recenzie (6)
Musím říct, že mě na první pohled zaujalo, jak kvalitně je to natočeno. Nejsem si jistý, kolik toho mají autoři za sebou, ale tohle je technicky hodně dobré, je zde výborná práce se zvukem a hudbou, ale i herecké výkony mě zaujaly na to, že se má jednat o improvizaci. Jsou dobří. Já jsem na dějové filmy, tohle mi přišlo spíše lyrické, ale komu to sedí, bude se mu to líbit. ()
Snový, místy halucinogenní, připomene tu éru květinových dětí a LSD, tam zase československou novou vlnu (Chytilová - Ovoce stromů..., Jan Němec - Mučedníci lásky). Osobně mám experimentální filmy rád, bohužel tenhle mi přišel až moc roztříštěný. Nejlepší jsou poetické pasáže z lesa a pasáže s hudbou vůbec. Skoro mám pocit, že by se dal film klidně odvyprávět beze slov a fungoval by lépe. Žijeme v době vizualizace, a přitom se z filmů vytrácejí symboly, metafory a poezie obrazu vůbec, což je škoda. Popustit více uzdu fantazii by neuškodilo. Velmi dobrá je hudební složka. Trochu více snít a byl bych spokojený. Rozhodně však pro užší skupinu diváků, s mainstreamovým se mine. ()
No já nevím, jestli vůbec autor věděl, co chce natočit. Připadá mi to jako směsice všeho možného, ale nevyjde z toho nic. Na můj vkus až příliš zmatené. Myšlenka dobrá, ale realita se moc nepovedla. Jediné s čím jsem byla spokojena, je hudba. ()
Nechápu, proč je tady u zemí uvedeno Česko. Tohle se za český film považovat moc nedá, když se to celé natáčelo ve Velké Británii a pořád se zde mluví anglicky. Ale k hodnocení filmu samotného: Mě to celé jaksi minulo. Mám rád experimenty, ale tohle mi připadalo, že Consi všechny záběry úplně nahodile poskládal dohromady a vzniklo z toho tohle. Nejspíš to nemělo ani nic jako scénář, protože je to fakt strašně roztříštěné, až mě to leda tak otravovalo. Snaží se to být lyrické, ale podle ěm se to zrovna nezdařilo tak, jak mělo. Soudě podle konce je na každém z nás, co nám ten film má předat, ale zase čekal bych, že se tím autor pokusí něco říct, něco sdělit, ale tady to zrovna nevypadá, že by to chtělo něco říct. Asi to, že filmy ukazují osobnosti svých režisérů? No dejme tomu, ale tak jako tak, nejspíš to bude pro Consiho dost osobitý film, který já nedokážu plně pochopit. Pokus je to ale snaživý a milý, to musím uznat, jenom mě osobně Dancing Day neměl jak oslovit. Pamatovat si z něj budu jen pár scén (nejvíc asi ty, co mi připomněly film Dreamwood) a ten zvláštní soundtrack. Jinak asi nic. 2* ()
'Dancing Day' je planetou samo o sobě. Film svojí vlastní Krásy. Tolik cest, po kterých jako divák můžeme kráčet, tolik maličkostí které nám můžou rýt naši cestu a utvářet naše pochopení. Kdežto přijde mi, že je lepší se nechat vznášet. Nebrat to zas až tak vážně, nenechat se talčit k povrchu a řešit jestli rytiny na zemi znamenají solidní symboly nebo jen divotvorné čmáry autorovi umělecké chuti. Humor je zde nepřehlédnutelný, ale zajisté osobitý. Nemusí ladit všem, a podle mého se o to ani nesnaží. Vize je volnost, a režisér se jí nechal vést. Je to pro fajnšmekry určité povahy, pro lidi co se nebojí dumat a vyvozovat vlastní názory ze směsice událostí které k vám nepřiplují na stříbrné lžičce. Pusťe si to na hoďku sami a uvidíte nejlíp co je co. Já sám se klaním a tleskám. Mám komu, a mám proč. ()
mojou zaujímavou líniou filmu bolo nazretie do magickej reality človeka, ktorý hľadá spôsob, ako sa vyrovnať so svojimi túžbami, povinnosťami, zároveň prijať sám seba a tým získať vnútorný mier. občas sa cítil ako v rozprávke a niekedy netušil, čo sa vlastne okolo neho deje. páčilo sa mi, že som bola hudbou paralelne prenesená aj do môjho vnútra a vznikala zvláštna rezonancia. ()
Reklama