Réžia:
Sergio LeoneKamera:
Giuseppe RuzzoliniHudba:
Ennio MorriconeHrajú:
James Coburn, Rod Steiger, Rik Battaglia, Antoine Saint-John, David Warbeck, Corrado Solari, Romolo Valli, Franco Graziosi, Rosita Torosh, Giulio Battiferri (viac)Obsahy(1)
Nenosí kolty a své nepřátele kosí účinnějším způsobem... Juan Miranda je chladnokrevný zloděj a šéf početné rodiny, která se živí okrádáním náhodných pocestných a přepadáním dostavníků. V době, kdy kolem něho doslova „vře“ mexická revoluce, zajímá se jen o to, jak rychle naplnit vlastní žaludek. Zlomyslná náhoda mu jednoho dne postaví do cesty muže, s jakým se ve svém životě ještě nikdy nesetkal: John H. Mallory jezdí na motocyklu, z ničeho a nikoho nemá strach, přímo ďábelským způsobem zachází s dynamitem a dělá jen to, co chce. Na rozdíl od všech členů své tlupy Miranda rázem pochopí, že to je ten správný člověk, který mu může pomoci splnit dlouholetý sen. Tím není nic jiného než vykradení velké banky v městě Mesa Verde. A tak se pokusí Johna H. Malloryho pro svůj záměr získat. Ten však má naprosto odlišné plány, o nichž ale příliš nemluví. Přesto se cesty obou rozdílně uvažujících mužů spojí… Western natočil producent a režisér italského původu Sergio Leone, který se proslavil tím, že na jedné straně bořil zaběhnutá schémata žánru (ve filmech Pro pár dolarů, Pro hrst dolarů navíc, Tenkrát na Západě), aby jim současně vrátil původní jednoduchost a humor. Také v tomto příběhu, v němž revoluce v Mexiku a motivy terorismu mají důležité místo, rozhodně nechybí drsnost, neotřelý pohled na westernové postavy, prvky nadsázky i černě laděná komika. Hudbu napsal známý skladatel Ennio Morricone. Postavu svérázného a nevypočitatelného Johna H. Malloryho ztvárnil James Coburn (Sedm statečných, Náš muž Flint), úlohu živočišného Juana Mirandy vytvořil Rod Steiger (Zastavárník, V žáru noci, Takhle se s dámou nejedná). (Česká televize)
(viac)Recenzie (231)
Drsný a nekompromisní film z období tzv. Mexické revoluce, při které se vzbouřili Pancho Villa a Emiliano Zapata proti mexickému guvernérovi Jaimimu, aby bránili zájmy zemědělského lidu. Do této revoluce se nedopatřením zapojí chudý "zloděj slepic" jménem Juan Miranda se svou početnou rodinou, a také bývalý irský revolucionář John Mallory, který umí perfektně zacházet s pevnými i tekutými výbušninami. Všechno to začíná tím, že si Juan přisedne do dostavníku, který veze ctihodné a snobské americké občany, kteří se mu vysmívají, že žije jak zvíře a ani nezná svého otce, ale nakonec jim do smíchu moc není, když dostavník přepadne Juanova početná rodinka, většina mužů je zastřelena a cestující panička je Juanem řádně znásilněna. Tomuto zlodějskému gangu se do cesty připlete na motocyklu projíždějící John, který je velice klidný a zdánlivě si nechává líbit prostřelení pneumatiky na svém motocyklu, dokud nezničí ukradený dostavník svým dynamitem. Juan v něm vycítí příležitost ke spolupráci při vykrádání banky v Mesa Verde. John však s tím nechce mít nic společného, ale díky lsti, při které omylem odpálí ruinu, do které právě vlezli vojáci a majitel dolu, pro kterého měl pracovat, se k nim přidá. Během cesty musí čelit všudypřítomným vojákům, kteří bez milosti střílejí revolucionáře. Spolupracují také s doktorem Villegou, který jim pomůže při cestě ve vlaku do Mesa Verde a který spolupracuje s revolucionáři. Během tohoto dobrodružství přijde Juan o svou početnou rodinu, spřátelí se s Johnem a oba se stanou hrdiny revoluce, i když to původně neměli v plánu a sám Juan revoluci rád nemá, protože do ní akorát nutí ti, kteří umí číst knihy ty, kteří je číst neumějí. Násilí, masakrů a zabíjení je ve filmu příliš mnoho a samozřejmě zde nechybí návraty do minulosti, konkrétně Johnovy vzpomínky na revoluci v Irsku. Mexická krajina Sierra Madre a její krásné scenérie v kombinaci s Morriconeho hudbou dělají tento film nezapomenutelným, což platí vesměs o všem, co Sergio Leone natočil. ()
Mistrovský snímek jak jinak božského Leoneho,zabarvený hudbou velikána Ennia Morriconeho.James Coburn ve vyloženě špatném westernu nikdy nehrál a i zde mu role dinamitového machra náramě slušela.Rod Steiger je ve své roli věčně upoceného hladového a špinavého ale ne hloupého burana, který má se svou početnou famílií krásné zlodějské povolání.Krásná úvodní scéna i věta TATI MŮŽU HO ZASTŘELIT. ()
"Revoluční" spaghetti western plný dynamitových ohňostrojů, míšenina žánrů, zdlouhavé, nevyrovnané. ()
Už jsem si všiml dříve, že velká režisérská jména působí na spoustu zdejších hodnotitelů magicky, nerozlišují příliš mezi jejich dobrými a špatnými kusy. Toto je ten špatný. ()
Tak tohle je další špička žánru , nicméně od Leoneho jsem ani nic jiného nečekal ... A jako vždy vynikající hudba boha Morriconeho . ()
Naprosto skvělé (delší verze). Charismatičtí herci, super efekty (taky bych někdy chtěla vyhodit vlak do vzduchu, hlavně ten, co má 180 min zpoždění), vtip, napětí, ten film má všechno a hlavně James Coburn je v tom filmu fešák jak cyp a má u sebe spoustu výbušnin - to samo o sobě úplně stačí. Jako vždycky nechápu, kerá piča vymyslela název Hlavu dolů ()
I know what I'm talking about when I'm talking about the revolutions. The people who read books go to the people who can't read books and say "We have to have a change." So the poor people make the change. Than the people that read the books sit around big tables and talk and talk and talk and eat and eat and eat. But what has happened to the poor people? They're dead! That's your revolution! "Giú la testa" je mistrovský Leoneho příspěvek do rodiny "zapatistických westernů", svérazného to levobočka šedesátkových italských (anti)westernů. Na pozadí klasického žánrového schématu (prohnaný zahraniční žoldák, který lehce natvrdlého mexického peona uvrhne do víru mexické revoluce) sice Leone těžce filozofuje o povaze politiky, násilí a moci, nicméně nikdy nezapomíná na to, že diváka má především bavit. Výsledkem je film, který je brutální a krutý, tragikomický a absurdní. Jeden z vrcholů svého žánru. ()
James Coburn jako John H. Mallory, expert na výbušniny (Mallory: " V době, kdy jsem začal používat dynamit, jsem věřil... mnoha věcem, všemu !... Teď už věřím jenom dynamitu"), jeho herectví a expresivní styl vyprávění Sergia Leoneho se zdá být ideální kombinací pro tento epický (a také atypický) italo - western s mnoha distribučními názvy. ()
Slabší Leonovka než je zvykem, ale se stále úchvatnou hudbou Ennio Morriconeho a skvělými herci. Tentokrát místo Eastwooda a Van Cleefa nastoupili James Coburn a Rod Steiger. Především Steiger byl pro mě úplně k nepoznání a měl parádní přízvuk. Své kouzlo mají i Coburnovy flashbacky, které totálně omámí společně s Morriconeho hudbou a hláškou "Duck you sucker!". Myslím ale, že zkrácení o půl hodiny (viděl jsem pouze rozšířenou verzi) by tentokrát mohlo celý zážitek z filmu hodně posunout směrem nahoru, protože jsem se skutečně občas nudil. ()
Neprávem opomenutý Leoneho snímek. A přitom má stejně parádní kameru, silnou atmosféru, Morriconeho ikonickou hudbu a skvělé herecké výkony jako jeho jiné filmy. Navíc neřeší nějakou tuctovou zápletku, nýbrž pojednává o zradě, odvaze, vlastenectví, přátelství, revoluci... I proto by původně zamýšlený název "Once upon a time, the revolution" filmu slušel víc. ()
Když přemýšlím, proč to není taková pecka jako Leoneho vrcholné kousky, první mi přijde na mysl Morricone – jeho „scénář“ byl tentokrát prostě o kus slabší (byť třeba titulní track je stále úžasný). Dalším důvodem mohlo být, že Sergio měl původně pouze produkovat a do režisérské sesle ho dotlačily až okolnosti, takže to pro něj nemusela být úplně srdeční záležitost. Nicméně, jeho jedinečný filmařský skill o sobě i zde dává vědět měrou vrchovatou, stejně jako již samozřejmé rozvíjení motivů z předcházejících snímků; hrátky s dynamitem a vyhození mostu do povětří je zde znásobeno a výbuchy a scény destrukce jsou opravdu velkolepé (a jen o to bolestivěji připomenou, o co světová kinematografie přišla, když nestihl natočit ten svůj Leningrad), je tu i dlouhý a na části rozsekaný tajemný flashback, ale tentokrát nemá úplně jasnou pointu, atd. Absolutní novinkou je zakomponování ideologické složky na pozadí revolučních hnutí a Leone dává celkem jasně najevo, že o těchto záležitostech si myslí svoje. Stylově se už ani zdaleka nejedná o čistý western, tahle škatulka už zkrátka byla mistrovi malá, a minimálně šíří motivů jde o jeho nejkomplexnější dílo. Jen ten dynamit prostě nerve koule a netrhá srdce tak jako třeba harmonika... 75 % ()
Kvalitní western se vším co k tomu patří, včetně tolik opěvovaných pohledů přímo do očí, které byly jednou z hlavních priorit perfektního režiséra. ()
Vynikající hudba, zajímavý scénář a vynalézavé záběry kamery, ale nějak čím jsem starší, tím míň mě kovbojky baví. Takže ode mě jen za tři hvězdičky. ()
Jak měl Leone vždycky šťastnou ruku při výběru herců, tak zde se mu to příliš nevydařilo. Ani Coburn ani Steiger mi typově do roli nechtěných revolucionářů nesedli. Samotné téma revoluce je v příběhu ploché jako prkno a je pouze na subjektivním mínění diváků, co si k tomu ze svých znalostí dodají. Osobně mi vadily flashbacky do minulosti, které jakoby vypadly z úplně jiného filmu. Samotná osudovost a její tíže na hrdinech tentokrát vyznívá úsměvně, za což můžou nevěrohodní herci a odbytá revoluce. Na druhou stranu má film svoji silnou stránku v akčních scénách, v hudbě a v Leoneho netradičním režijním rukopisu, který předběhl svoji dobu. Leone by špatný film nenatočil ani kdyby chtěl. Kapsy plné dynamitu tedy není špatný film. Ve srovnání s ostatními westerny je nadprůměrný. Ovšem pokud srovnám se zbytkem Leoneho snímku, pak je podprůměrný. 6/10 ()
Westerny Sergia Leoneho patria v rámci žánru k tomu najlepšiemu, čo vo svete filmu vzniklo. V tomto prípade tu však niečo dosť škrípe. Čo sa týka réžie, nie je prakticky čo vytknúť. Leone stále bravúrne narába s postavami, ich mimikou aj charakterom a taktiež dokáže veľkolepo poňať aj davové scény. Zásadnou chybou tohto filmu je hlavne ubíjajúce dĺžka. V priebehu deja bolo totiž to niekoľko momentov, keby film mohol skončiť a vôbec by to nevyznelo neúplne alebo nelogicky. Miesto toho je však film zbytočne preťahovaný a hoci konečné vyústenie bolo dostatočne emocionálne, vzhľadom k predchádzajúcemu dianiu to bola slabá kompenzácia. Taktiež mi prišiel zvláštny aj samotný príbeh. Teda ak tam vôbec nejaký bol. Ono totiž film začína ako klasický western s cieľom vylúpiť banku, ale postupne tento koncept vyšumí do stratena a zvyšok filmu je prakticky "len" prehliadkou histórie mexickej revolúcie, ktorá síce dokáže stále zapôsobiť nejakou drsnou scénou alebo slušnou prestrelkou, ale v konečnom dôsledku sa budete čudovať, že čo je vlastne pointou toho všetkého. 60%. ()
Další leonovsko-morriconeský rozmáchlý westerník, tentokrát ovšem HODNĚ nezáživný. Rekord v počtu zívanců na jeden film by konečně stanoven! ;-) 60% ()
Zdlouhavé, a to i na Leoneho - 157 minut je moc. Přitom se famózní režisér nezapře, některé scény mají správné napětí, humor, šťávu. A jak je u Sergia zvykem, je to plné až geniálních drobností, které z poměrně plytké zápletky dělají originální, nadčasové dílo. ()
Samostatná kapitola Divokého Západu o typických leonovských postavách - záhadného pútnika a šialeného gringa. Od začiatku je to hravé a vtipné. Dochádza k stretu hlavných postáv a stáva sa z nich super párik. Je to dosť podobné ako za čias dolárovej trilógie, oproti prvým dvom nepodarkom je toto však kvalitnejšie, a to dokonca v pozmenenom hereckom prevedení. Avšak po ukoristení cenného ,,pokladu" z miestnej banky a nádhernej scéne s mostom sa hlavní protagonisti zamiešajú až po uši do revolúcie, nasleduje asi pol hodinu hluchá minutáž, kde vidíme sériu revolučných popráv a bitiek a ničnehovoriacich hrdinov hypnotizujúcich kameru. Následne tým sa stráca aj napredovanie ich vzťahu a film stráca svoje čaro, pričom film mal tento vzťah vylepšovať, aby ste si tento párik zamilovali. Svoje tu robí krásny hudobný motív, ktorý zaznie pri vážnom momente alebo nehodiac sa pri vraždách. Do toho príde zopár flashbackov, ktoré síce majú naznačiť niečo o Johnovej minulosti, pár z nich je ale bizarných (napr. dvaja muži v strednom veku naháňajú mladšiu babu na lúke, pričom jeden z nich ju začne olizovať a ten druhý sa tomu s úsmevom od ucha uchu za ich chrbtom prizerá a následne ju aj on začne olizovať). Viem, že to znie na prvý pohľad divne, ale uznajte, že to kazí dojem tej krásnej hudbe hrajúcej počas tejto sodomistickej scénky. Stačí to len vidieť a posúdiť a prídete na to, že toto mohlo vyzerať úplne inak. Rovnako tak, ako aj celý film, ktorý zo začiatku dupal na plný plyn, ale potom klesol poriadne hlboko. Po scénku s mostom je to u mňa za 5*, ten smiešny zvyšok za 2*. ()
Ohromující film. Tak košatý, tak bohatý, tak obrazově i zvukově opulentní. Tolik významů a přesahů. Ve svém vrcholném období se jeví talent Sergio Leoneho nezměrný a ničím neomezený. Impozantní herecké výkony, skvělá hudba a neuvěřitelně silné poselství. ()
Reklama