Réžia:
Taika WaititiScenár:
Taika WaititiKamera:
Mihai Malaimare Jr.Hudba:
Michael GiacchinoHrajú:
Roman Griffin Davis, Thomasin McKenzie, Scarlett Johansson, Taika Waititi, Sam Rockwell, Rebel Wilson, Alfie Allen, Stephen Merchant, Archie Yates (viac)VOD (4)
Obsahy(1)
Byť v nacistickej Tretej ríši malým blondiakom znamená, že máte ideálnu štartovaciu pozíciu pre život. Jedným z prvých krokov je samozrejme členstvo v organizácii Hitlerjugend, čiže v „Hitlerovej mládeži,“ čo obnáša trošku vojenského drilu, pálenie nebezpečných kníh, vyhadzovanie vecí do vzduchu, nenávidenie židov a podobné hranie si na vojakov a na vojnu. A to v partii s kopou Hitlerovi tiež veľmi oddaných kamarátov. Zmysel a cieľ to má jednoduchý: stať sa riadnym a plnohodnotným nacistom. A tým chce byť aj desaťročný chlapec Jojo (Roman Griffin Davis), ktorému v tom pomáha jeho imaginárny priateľ, tak trochu nahlúply Adolf Hitler (Taika Waititi). Adolf Jojovi radí v rôznych životných situáciách a podporuje ho v jeho správnom náckovstve. Zlom v Jojovom živote nastane v okamžiku, keď zistí, že jeho mama (Scarlett Johansson) ukrýva v podkroví židovské dievča (Thomasin McKenzie). Od tejto chvíle musí malý Jojo čeliť svojmu vlastnému zaslepenému vzťahu k nacismu a s tým mu jeho vymyslený Hitler už môže len veľmi ťažko poradiť. Aj keď sa celkom snaží. (Cinemart SK)
(viac)Recenzie (844)
Ak ste doteraz nevideli iný film od Taiki Waititiho, najlepšie by bolo pozrieť si najprv niečo z jeho predošlej tvorby (What We Do in the Shadows, možno Boy). Mám totiž pocit, že ho v tejto snímke nepochopíte. Taika je po otcovi Maur a po matke Žid, takže nehrozí, že by si robil srandu z Hitlera v zmysle: „Pošlime tých protivných Židov do plynových komôr“. Práve naopak, on dvíha varovný prst nad tým, aké je jednoduché manipulovať. Ako zatvárať oči nad tým, čo hrozí nepriateľom obludného režimu. Decká v tomto filme to zahrali na úrovni, možno Jojo ani netušil ako sa modrooký blonďáčik hodí do programu strany, vlastne ani neviem, ako sa obliekol do uniformy a začal fandiť Hitlerjugend. Heilovanie v jednej minúte asi 30-krát je odkazom na ceremoniál, ktorý svedčí o fanatizovaní davu. Ak sa dobre nastavíte na pozeraný film, budete sa smiať (občas), ale skôr vám bude behať mráz po chrbte. Scéna, keď Scarlett Johansonn vystupuje v pozícii otca je mrazivá a pravdepodobne predstavuje schému, keď v mnohých rodinách zostala matka s deťmi a otec... kdesi na fronte. Myslím, že Waititi stavia na inteligenciu diváka, či dokáže zachytiť posolstvo momentu. Prečo hrá na konci Bowieho „Heroes“ si zistite sami... „Dovoľte si všetko prežiť, krásu aj hrôzu, žite ďalej, nič nie je konečné“ – Reiner Maria Rilke. ()
Uffff, prej komedie! Takový rollecoaster jsem dlouho neviděl a nikdo mě nevaroval. 3,5* ()
Noo přišel jsem o něco? Nee jen jsme trochu hajlovali s chlapcem, pak hajlovali s Vámi a samozřejmě hajlovali s Finklem. Další z řady převážně dětského náhledu na válku s trochou té Waitiho bizárnosti. Trailer mě navnadil na trochu větší úlet a více akčních scén, realita je více ukecanější mezi malým "náckem" a větší židovkou doplňovaná švihnutým imaginárním Hitlerem a živější stránkou na začátku a konci filmu. David Bowie v závěru překlopil misky vah do čtyř hvězdičkového hodnocení. ()
Silný 3*. Druhá polovina o parník lepší, než polovina první. Trochu paradoxně je mnohem zábavnější vážná linka, než ta komediální - ta sice nabídne pár opravdu dobrých fórů, ale většinu času mi přišlo, že to trochu láme přes koleno. Každopádně skvělá hudba a vynikající!!! Sam Rockwell, kamerka taky, ale až moc mi to připomíná filmy Wese Andersona. ()
Čekal jsem hodně, ale takovou BOMBU jsem nečekal. Taika Waititi opět vytvořil komediální GRANÁT, kterému nechybí ani dramatická velice emočně zakončená linka a nějaká ta válečná BITVA. Taika jako HITLER byl parádní, ostatně jako ostatní herecké výkony, ŽIDOVKA s tváří Thomasin McKenzie, Scarlett Johansson nebo sám hlavní hrdina Jojo. Doporučuji všem, starším i mladším. ()
no podle toho hakace v kosoctverci je hned videt, ze na tom filmu se podileli i Cesi ;) ()
Krásná satira, která má, hlavně ke konci, až trýznivě reálné momenty a scény. Film drží pohromadě, dokáže vyvolat mnoho emocí a na konci budete mít chuť si to projet znovu od začátku. Herci jsou výborní a jen těžko se hledá nějaká výtka. Pro mě nejlepší Waititiho projekt. 80% ()
(8/10). 8. Zhlédnutý kandidát na Oscara 2020. Velmi nápaditá a vtipná satira na Áďu. Taika zde předvádí, že si tuto roli neskutečně užívá a chce Áďu co nejvíce zesměšnit. Daří se mi to skvěle. Nejlepší části jsou prvních 15 a posledních 5 minut. To jsem byl přikovaný k obrazovce a smál jsem se od ucha k uchu. Vtipy jsou zde velmi nápadité, úderné a černé. Jde vidět, že je Taika momentálně na vrcholu a moc dobře ví co dělá. ()
Přesně tohle jsem potřeboval, ten film naprosto ví co chce být a je to. ()
Ge-Ni-Ál-Ne! Film roku. A ako obvykle, keď sa stretnem s dokonalosťou, ktorá mi vyrazí dych, nedokážem sa k nej vyjadriť... - iba žasnem. ()
Vynikajúca tragikomédia, ktorá v priebehu necelých dvoch hodín dokáže výstižnou satirou poukázať na absurdnosť nacistického režimu a zároveň (čo si na filme cením ešte viac) vierohodne preniesť na plátno strach, utrpenie, ale i nádej ľudí zasiahnutých vojnou v odlišnom svetle, než v akom sa o to doteraz s väčším či menším úspechom pokúšali iní filmári. K jednotlivým aspektom filmu nemám žiadne vážne výhrady; zachytenie rozkladajúcej sa Tretej ríše v českých kulisách bolo dôsledné, herecké výkony zo strany ostrieľaných hollywoodskych tvárí i mladých nováčikov presvedčivé. Osobitnú zmienku musím venovať hudobnému sprievodu - nemecká verzia Bowieho Heroes zapasovala do záverečnej scény absolútne dokonale. (90%) ()
Satirická podívaná se odehrává ve Třetí říši v době války. Malý Jojo se touží dostat do války, aby mohl být Hitlerovým strážcem, a proto se s kamarádem Yorkim dostává na výcvik Hitlerjugend, kde se má všechno naučit. Výcvik má na starosti skoro až hvězdná dvojice Sam Rockwell a Rebel Wilson, kteří vytváří opravdu skvělé kombo. Ostatně, kdykoli se na scéně objeví Rebel Wilson, převálcuje všechno ostatní. První část snímku je hodně parodická, na rozdíl od těch ostatních. To podtrhuje primárně sám režisér Waititi v roli imaginárního Hitlera (ač je sám tvůrce židovského původu), kterého si Jojo představuje v hlavě jako svého nejlepšího kamaráda. Expozice snímku je primárně založena na zesměšnění Hitlera a nacismu jako absurdní ideologie, která bohužel nemá hranic. Scénáristický bod obratu ale nastane ve chvíli, kdy Jojo doma najde ukrytou holku Elsu, o které zjistí, že je Židovka. V tu chvíli se poetika Králíčka Joja zcela změní. Zatímco byla první část parodická, pomyslná druhá část už silně zavání válečným dramatem a dostává se do více intimní roviny mezi samotnými představiteli, ať už jsou to rozhovory syna s matkou (skvělá Scarlett Johansson), rozhovory syna s Elsou anebo to ze všeho nejintimnější, rozhovory matky s Elsou. Právě to jsou chvíle, kdy se film absolutně mění a Waititi zkušeně přechází z parodie přes komedii až do dramatu. Žánrový rozptyl Králíčka Joja je tedy veliký, ale zároveň přesně vyměřený. Waititi už díky svým zkušenostem s dramatickou tvorbou přesně ví, kdy má která část skončit. Hlavní postavou se tak na chvíli stává právě matka, o které se divák dozvídá, že názory svého syna vůbec nepodporuje a svoji vlast momentálně nesnáší. Svěřit se s tím může jenom Else, kterou ona sama ukryla na své půdě, a doufala, že ji Jojo neobjeví. Vznikají tak zvláštní tajemství mezi čtyřmi postavami, které celý příběh vedou. Jojo a Elsa se spolu baví, protože se Jojo snaží zjistit všechno podstatné o židovské rase. Elsa a matka vedou konverzace o lásce, ale nesmí se to dozvědět Jojo. A to, že se Jojo sblížil s Elsou, možná i trochu zamiloval, což ale není schopný odhadnout, se zase přestává líbit imaginárnímu kamarádovi Hitlerovi. Casting Králíčka Joja je opravdu velmi povedený, a velmi úzce je spjat s jednotlivými (skvěle napsanými) charaktery, kterým jejich představitelé plně dostáli. Dá se skoro říct, že co postava, to skvost dotažený do dokonalosti, ať už mluvíme o hlavních rolích (především debutující dvanáctiletý Roman Griffin Davis, který už má na kontě nominaci na Zlatý Glóbus), tak o těch epizodních (například úžasně slizký Stephen Merchant). V hlavě vám rozhodně uvízne samotné finále, nebo spíše doznění snímku. Závěr se totiž obrací zpátky do příběhu a nechává hlavních dva hrdiny tancovat na tématickou píseň, která nechá celý snímek doznít až při závěrečných titulcích. Používá tak stejného postupu, který se například ve stejném roce objevil u norské Psychobitch Martina Lunda anebo, před pár lety, v Charlieho malých tajemstvích. S druhým jmenovaným filmem je Králíček Jojo spjat právě výběrem závěrečné písně. A s podobnými pocity, jako když končí Charlieho putování životem, za tónů písně Heroes Davida Bowieho končí i jedna z nejlepších filmových satir 21. století. () (menej) (viac)
Čakal som väčšiu pičovinu. Toto je len klasické židovské vyplakávanie a lovestroy na pozadí robenia si srandy z Ríše. Pritom sa tam dalo zasmiať len v úvode na tom kempe. Inak je to útok na city a karikatúra v jednom. A bez nemeckej techniky, hlavne že amíci jej tam majú jak nasranej. Nominácie absolútne mimo mísu. Rockwell však vie podržať aj takýto dríst. Súcitná 1 z 5 ()
Zesměšňování fašistickejch ideálů je dobrej nápad a fakt jsem si chvíli myslel, že to bude nejsrandovější film roku. No, co stačí na chvíli, nestačí na celej film. Nesedlo mi to. ()
Okrem výborného, potrebného a vysoko originálneho filmu ma samozrejme potešil aj nasratý verbal. Presne takto na nich treba. ()
Geniální, procítěná a láskyplná fraška propojující satiru, monthy pythony a Diktátora, po svém, pro současnost. Scenáristicky dotažené do každého slova, nabušené nápady a vtipem. Vizuálně strhující, nádherné od kamery přes kostýmy a výpravu po lokace. Těch detailů! Herecký koncert, od titulního Romana Griffina Davise přes Scarlett Johansson, Thomasin McKenzie a Sama Rockwella až po akurátně pitvořícího se Taiku Waititiho jako Hitlera. Láska. ()
Když jsem byla ve Varech na "Without a Trace" a viděla z balkonu naživo Thomasin McKenzie, jak se stydlivě kroutí nohou a pisklavým hlasem (v tohle ji překonal jedině Casey Affleck - ano, on mluví i ve filmu, jako by mu někdo ždímal koule) vypráví o hraní v tomhle filmu a pak se dozvěděla, že hraje v (v tehdy uváděném jako válečný film) Jojo Rabbit, tak jsem věděla, že to chci vidět. Celkově je ten film průměrný dětský film s občas klišovitými obrázky a hluchými místy, s pár přesně mířenými super vtipy (vlčáci, blonďatí kloni, gestapo ala jehovisti) - ty se fakt povedly, jedním šokujícím momentem a krásným odkazem na "Život je krásný" a pohádkovým koncem nebo jen opojným útěkem před zoufalstvím? Nad průměr to vytahuje právě Thomasin (Roman by to sám neutáhl, ale je také talentovaný) - dokáže zahrát jak drsňačku (klidně bych si ji dokázala představit jako odbojářku), která má vlastně citlivou duši. Její mimika a výrazové herectví je neskutečně skvělé - a hlas má v naprosto normální poloze. Ne, Scarlett Johansson tady nepodává slabý výkon, protože tady o ní nešlo - nechtěla tady zastínit hlavní hrdiny, stejně jako nepřijela do Varů, protože nechtěla zastínit Thomasin, aby si to i Thomasin užila stejně jako Scarlett při prezentaci "Přízračného světa" ()
"Fuck off, Hitler!" Krásně čistej, klukovsky (Waititiovsky) bezprostřední a upřímnej hejt rasismu, předsudků a zrůdnosti (jakýhokoli) totalitního myšlení. Takovejch filmů moc neni a i mně tohle v poslední době přijde víc a víc důležitý přesně pojmenovávat, takže ve mně Jojo možná rezonuje víc než v někom "nezaujatym". Jojo díky tý svý dětský perspektivě dokáže absurditu xenofobních a bigotních východisek popisovat s ještě mnohem znásobenější intenzitou - napadaj mě možná jen tak dva obdobný příklady, Poláčkovskej klukovskej svět Pánů kluků a Život je krásný, ale ani v jednom ta soustředěnost nebyla na to, o čem mluví (=čemu se vysmívá) Králíček. I kdyby tohle téma nebylo aktuální, tak by to bylo skvělý a i tak by bylo potřeba si připomínat, jak nebezpečný a absurdně nelidský jsou tyhle směry myšlení - jenže ono se hlavně ukazuje, že to samozřejmě pořád aktuální je, což je vidět jak na politicích, který si volíme, tak na skutečnosti, že spousta lidí tohle jako potřebu nebo problém nevnímá ani nevidí. Je důležitý řikat, jaká hovadina je třídit lidi jakkoli a podle čehokoli, jak moc nám to leze do životů i dneska a v situacích, kdy o "nic" nejde - je důležitý řikat, kam tyhle východiska vedou, a jak moc absurdní, směšný, idiotský, odsouzeníhodný, malý, ubohý a vlastně na úrovni desetiletýho dítěte tyhle ideje jsou. A filmů, který tohle neřeknou na nějaký filozofický nebo nepřímý úrovni, ale napřímo stylem "Dyť se na to koukněte, jaká je to směšná píčovina!", těch opravdu moc neni. Za mě teda klobouk dolů před každym takovymhle pokusem, kterej smysluplně sděluje vlastně to nejsilnější, co vůbec sdělovat jde. // Parádních scén je spousta, ale určitě nikdy nezapomenu minimálně na bizarní Hitlerovsko-Jojovskej běh lesem s granátem v ruce, pak na Adolfovo škemrání "Hajlík, pojď! Aspoň jeden, malej!" a nakonec na to Jojovo vykopnutí Hitlera z okna se slovy "Fuck off, Hitler!" ()
"Život je krásný" vol. 2. Přes naprosté počáteční nadšení (asi prvních deset minut) přišlo vystřízlivění v podobě nucené chtěnosti (Waititiho přehrávající verze Hitlera iritovala každým okamžikem, byla úplně zbytečná a trapná - obrazové, příběhové, romantické a vůbec. Jenže v jeden moment se film buď zlomí, nebo vy přistoupíte na pravidla hry a film začne krásně fungovat po všech stránkách, že na mě dolehla vlastní křivda a předsudky vůči tomuto kousku. Do toho přijde ještě nečekanej moment, kdy jsem si tak zabrečel, že to není možný. ()
Příjemná změna oproti těm klasickým válečňákům z období druhé světové. Skvěle zde fungoval naivní dětský pohled, černý humor, ale i celková barevnost a pozitivní nádech. Taika Waititi alias Hitler byl naprosto výtečný! Bohužel se objevoval hlavně v první polovině, ale neskutečně dobře pobavil! Příběhová linka byla příjemná, občas překvapivá a rozhodně duchaplná. Sice jsem měl trochu potíže s logikou v pozdější části, kdy malý kluk zůstal v podstatě sám doma a nikdo to víc neřešil, ale jinak jsem si snímek opravdu užil. ()
Reklama