Réžia:
Roberto BenigniKamera:
Tonino Delli ColliHudba:
Nicola PiovaniHrajú:
Roberto Benigni, Nicoletta Braschi, Giorgio Cantarini, Giustino Durano, Marisa Paredes, Horst Buchholz, Verena Buratti, Gina Rovere, Andrea Tidona (viac)Obsahy(1)
Píše se rok 1939. Italský číšník Guido Orefice, překypující energií a hýřící bláznivými nápady, přijíždí z venkova do velkého města. Na první pohled se tu zamiluje do půvabné učitelky Dory. Ta už sice nápadníka má, on však udělá vše, aby ji zachránil od sňatku s nemilovaným byrokratem. Získá její lásku a vezmou se. Narodí se jim syn Giosué. Po pěti letech šťastného manželství je Guido kvůli svému židovskému původu odvlečen spolu se synem do koncentračního tábora. Aby před malým chlapcem zatajil šokující okolnosti a uchránil ho před hrůzami nacismu, předstírá, že všechno kolem je pouhá hra, připravená k synovým narozeninám. Hra, na jejímž konci na oba čeká velká odměna... (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (1 035)
Tak určitě velmi silný příběh s opravdu dojemnýmy momenty. Nicméně podle mého názoru, je to všechno lehounce nereálné a mírně zjednodušené. I když je myšlenka perfektní, scénář by mohl být detailnější a více dramatický. R. Benigni se spíše soustředil na herecký výkon, než na režii. Nicméně jeho herectví je výborné. Tohle je prostě romanticko-dramatický pohled na období 40tých let v Evropě. Na toto téma, je pro mně naprosto naplňující československá válečná kinematografie. Tento film má v sobě ovšem svoje kouzlo, které u mě drží ty 4 hvězdičky. Jednoduchý, ale přitom kvalitní humor a silné emoce (Guidovo legrační pochod na smrt, nebo konečné setkání matky a Giosuého) tyto scény musí každého diváka chytit za srdce, protože dnes je doufám každému jasné, co se za ostnatými dráty skrývalo. ()
Yolocaust z cukrkandlu. Úplně mi to zalepilo pusu, ble. 4/10 ()
Nepravděpodobný film. Silně pochybuji, že by nacisté nechali takhle jednat vězně. A přílišná teatrálnost Roberta Benigniho mně také neučarovala. 50% ()
Je to dobré , ale nemyslím , že do prvej stovky by to malo patriť . ()
Tento film se mi moc nelíbí. Problém tkví v Robertu Benignim. Jeho herecký/komický styl mi příliš nesedí. Alespoň v tomto filmu je příliš ukecaný. Ale abych byl objektivní, tak musím ocenit několik momentů, kdy jsem se docela dobře bavil (např. pudl na podnose) a filmovou výpravu, která se mi také moc líbila. ()
Jeden z nejkýčovitějších filmů, u kterého netušim jestli je víc směšný a nebo tupý. ()
La Vita è bella jsem poprvé viděl se ženou, po jejímž boku mi připadal život krásný. No není to náhoda? ()
I kdybych vynechala komentáře k výbornému zpracování, samotný příběh si zaslouží obrovské uznání. Je těžké natočit příběh lidí odvezených do koncentračního tábora bez upadání k všeobecným klišé, umělému vyvolávání slz nebo nevěrohodnému happy-endu. Benignimu se to ale podařílo nejen po režisérské stránce, ale i v roli hlavního hrdiny, úžasně vtipného Guida. Ten dělá vše pro to, aby jeho syn koncentrační tábor přežil a zároveň neprožíval ta hrůzná traumata, která mnohé provází i spousty let po konci války. Doteď ale pořád váhám, jestli příběh vlastně skončil dobře, nebo tragicky... ()
Dělat si srandu, když jste zavření v koncentráku, mi nepříjde tak úplně normální. Roberto Benigni svou roli ani herecky příliš nezvládá a ten konec. Neříkám, že tenhle film nemá i dobré scény, třeba zrovna ty z koncentračního tábora jsou vcelku silné, ale nechápu, proč je tenhle film tak přeceňovaný. ()
Život je hořký ... ()
Život je krásný. Ovšem, jak pro koho. Vcelku podařený snímek se vším všudy. ()
Zasloužený oscar pro Benigniho ... je opravdu úžasný. Výborná komedie s hodně hořkým koncem. Rozhodně doporučuji ke shlédnutí. ()
Film, jehož nejlepší herecký výkon podalo pětileté dítě, ačkoli v něm účinkovalo velké množství herců dělajících si očividně velké herecké ambice (bože, ten Benigni byl děsný :( ), si nezaslouží chválu takového počtu lidí. Je zjevné, že matení silným tématem má velmi vysoký účinek. Ale o tom už nás přesvědčilo mnoho jiných snímků dříve, takže se vlastně není čemu divit. Dost už ale negativní kritiky - vcelku vzato jde o poměrně nadprůměrnou podívanou, která má pár velmi zajímavých nápadů a někdy i dokáže pobavit. Jsou to tedy spíš slabší 4*, ale když vidím ten "humbuk" kolem, nemůžu nebýt přísnější... ()
První půlka filmu mi přišla zcela zbytečně příliš dlouhá, tudíž i trošku nudná, ale jakmile se děj přesune do koncentračního tábora, tak se je skutečně na co koukat. Roberto Bengini hraje pro svého syna dokonalou hru, aby ho zcela distancoval od tamějšího krutého života. A každý kdo to viděl, tak musí uznat, že jeho herecký výkon je dokonalý. Úplně však nevěřím tomu, jak nám bylo fungování v koncentráku prezentováno, přece jenom mám o tom už cosi přečteno a nakoukáno, ale snesl jsem to. Život je krásný je film plný emocí. Několikrát během filmu jsem měl zimomriavky, srdce hluboko v hrdle a nezklamalo mě ani důstojné finále. Celé je to podpořeno brilantní hudbou, která má tu moc velmi emotivní situace posunout ještě o kousek výš. Takže jediným důvodem proč nedávám plný počet zůstává ta výše zmíněná první část, která nás uvadí do děje. Je hrozně zdlouhavá a neúspěšně se stále snaží býti vtipná. Upřímně musím říci, že více vtipná mi přišla druhá část, kde se odehrává většina toho podstatného. Ovšem nutno asi dodat, že ta první část je zcela podstatná a být tam začleněna prostě musí.* * * * ()
Nádherný, dojemný, okouzlující i lehce komický film, ve kterém předvádí Roberto Benigni nejlepší výkon své kariéry. Překvapivě vynikající český dabing. ()
I první půlka filmu je vskutku krásná. Navíc jsem si film sehnal v italštině, čímž pro mne měl ještě větší kouzlo. Guido je úžasný člověk; pro lidi jako je on opravdu život nemůže být jiný než krásný. I začátek koncentráku je moc pěkný - takhle přesně přeložit brunátného esesáka bych ani já nezvládl. Po čase mi však začalo to Guidovo věčné žvatlání jít na nervy (DaViD´82 - a mele a mele), zároveň chod koncentráku je přinejmenším diskutabilní, kdy si každý v podstatě dělá co chce a vypadá to jako jeden velký holubník. Škoda toho, jinak by to bylo určitě za plný počet... 90% ()
Kouzelný film o životě v koncentračním táboře v Itálii za 2. světové. Člověka by ani nenapadlo, že se to dá celé pojmout jako hra. Co jiného taky Robertu Benignimu zbývalo? Měl říct svému synovi pravdu? Předvádí tady opravdu skvělý výkon. Celé mu to prezentuje jako soutěž a kdo bude mít na konci nejvíc bodů, dostane tank. Zřejmě byl asi jediný, kdo se na to takhle díval... Ale klukovi se to líbilo. Škoda, že se odtamtud nedostali všichni. :( ()
"Buon giorno, Principessa!" Roberto Benigni rozjíždí komedii, která postupně přerůstá v drama. Drama natolik odlehčené, že se vám to celé nechce věřit. Ta velká spousta nadsázky dokázala udělat z tak silného tématu života v koncentračním táboře vtipnou frašku. Ovšem v tomto případě to rozhodně neuráží, naopak se jedná o příjemnou podívanou. :) ()
Napriek tomu, že moje dve hviezdičky sa strácajú v tej hviezdnej záplave, nemôžem inak. Tento film podľa mňa nemal byť nakrútený. V primitívnych spoločenstvách existoval inštitút tabu, ako neprekročiteľného zákazu. V našej modernej spoločnosti už žiadne tabu neexistujú a tak sú mnohí presvedčení, že je všetko dovolené. Filmári sa púšťajú do oblastí, na ktoré by pred pár rokmi nemali ani pomyslenie. Nie som ani náhodou moralista, ale nie celkom chápem, že na jednej strane existuje paragraf na tzv. osviečimskú lož a na druhej strane Benigniho film zbiera Oscary. Ale aj keby som pominul tento aspekt, nehodnotil by som film lepšie, pretože komika talianskej odrody Pierrra Richarda mi bola cudzia a nevyvolala ani náznak smiechu, skôr pocit trápnosti. Chcel som vidieť film, ktorý je v prvej stovke, dal som mu dve hviezdičky a už nechcem o ňom ani počuť. ()
Cílem filmu je nepochybně ukázat hrůzný úděl Židů. Jako komedie mi to nepřipadá ani trošku, první třetina filmu je jen tajtrlíkováním hlavní postavy. Poté teprve začíná smysluplný děj. ()
Reklama