Réžia:
Klaus HäröScenár:
Anna HeinämaaKamera:
Tuomo HutriHudba:
Matti ByeHrajú:
Heikki Nousiainen, Pirjo Lonka, Amos Brotherus, Stefan Sauk, Pertti Sveholm, Eero Ritala, Jakob Öhrman, Juha Pihanen, Juuso Kuusisto, Mika SirénVOD (1)
Obsahy(1)
Dvaasedmdesátiletý obchodník s uměním Olavi se chystá odejít do důchodu. Člověk, který vždy upřednostňoval své podnikání a umění před vším ostatním – dokonce i před rodinou - si nedokáže život bez práce vůbec představit. Na aukci upoutá jeho pozornost starý obraz. Olavi pojme podezření, že je skutečná cena uměleckého díla mnohem vyšší než ta vyvolávací, která byla kvůli nepotvrzené autenticitě stanovena velmi nízko. Olavi poslechne svůj instinkt a rozhodne se uzavřít poslední obchod, aby si vydělal peníze na důstojné stáří. Současně je svou dvaačtyřicetiletou dcerou Leou, kterou už léta neviděl, požádán o pomoc s jejím patnáctiletým synem, svým vnukem Ottem. Společně s ním začne Olavi zkoumat původ obrazu. Zjistí, že se nazývá Kristus a byl namalován Iljou Repinem. Olavimu se podaří obraz koupit, ale když si aukční dům uvědomí, že u něj byla chybně stanovena původní cena, obrátí se proti stárnoucímu obchodníkovi. Aby dosáhl svého snu, musí čelit nejen aukčnímu domu, ale také chybám napáchaným ve své minulosti. (Cinemax)
(viac)Recenzie (30)
Citlivé drama ze zajímavého prostředí obchodníků s uměním a starožitnostmi. Docela vkusný je i zdánlivě spíše okrajový plán rodinných vztahů, které díky sběratelské a obchodnické vášni berou za své; ale jen do jisté míry. ()
„Nedokážu prodat ani tyhle. Zhoršuje se to. Měl bych nejspíš skončit.“ - „Potřebuješ něco novýho do výlohy. Tak pojď. Kafe platím já.“ - „Ještě jeden pořádný kšeft! Nic jiného už nechci.“ Usměje se na hlavního hrdinu ještě jednou a naposled štěstí, nebo jen smutně zavře krám? Pro mě byl neznámý nejen autor obrazu, ale i režisér snímku Klaus Häro, který mě tímto filmem motivoval více si posvítit na jeho předchozí tvorbu. Tento počin je takový malý, komorní skoro až nenápadný film, který přitom má svou sílu. Jen ji nedává tak okázale na odiv, ukáže se jen divákovi, který má trpělivý zájem nahlédnout pod povrch. Díky hlavnímu hrdinovi je to jednodušší. Navzdory jeho konzervatismu, starým způsobům a nepříliš vřelému vtahu k rodině si totiž dokáže získat sympatie publika. Svou roli v tom hraje i lítost, ale fandění při dychtivém a pečlivém detektivním pátrání je ze strany diváka upřímné, samotné přehazování zas pěkně napínavé. Jenže kýžený cíl může být ještě dost daleko…Já tomuhle smutnému filmu o smíření a naplnění života dávám solidní 4*. ()
Krásný příběh staříka, který touží po posledním vydařeném obchodu s obrazy. Ta šance se mu vyskytne a s pomocí svého znovuobjeveného vnuka vlétnou do kolotoče spojeným s objevením neznámého autora obrazu, následného vydražení až po prodej. Výkon herce ztvárňujícího Olaviho je mnohdy dechberoucí, kdy z něj nemůžete spustit oči. A to od každodenního rituálu koupě dortu v sousední pekárně, až po množství situací spojených s mezigenerační propasti.se svým vnukem Jako celek film prošel na výbornou se skvěle zvolenou hudbou a má mnohem větší "srdce" než třeba "umělecky" podobné drama s obrazem, Dáma ve zlatém. Seveřani prostě umí využít z minima, maximální zážitek. ()
Typický severský a pomalší prístup k rozoberanej tématike - vzťahy v rodine, staroba, finančné problémy.... Rozpitvané do hĺbky a v príjemnej temnejšej atmosfére. A čo je hlavné, vôbec nie tuctové, autor sa tu snažil priniesť niečo nové, vlastné a myslím, že sa mu to aj celkom podarilo. Nadpriemer. 75/100 ()
Čo musím na filme vyzdvihnúť, je geniálna husľovo-klavírna hudba, ktorá mi pripomenula Pokánie a ešte viac The Leftovers, v ktorom vznikol v podaní majstra Maxa Richtera jeden z najlepších soundtrackov pre seriál vôbec. Tu to tým precítením nebolo ďaleko. Áno, tá hudba síce predlžuje dej, je to také škandinávsky pomalé, ale nezdalo sa mi to zbytočne natiahnuté. Sympatický dedko, ktorému držíte palce a záver je vyvrcholením, ktoré si v posmutnejšej atmosfére žiada každý divák. ()
Parádička! Malý film, sympatický celý. Velmi se mi líbil, v budoucnu se k němu ráda vrátím. Takové pohlazení po duši, starému pánovi jsem fandila, hezký příběh. Přirozený, lidský, na malém prostoru silné divadlo. ()
Hned zpočátku bych měl objasnit, že nejsem odpůrcem výtvarného umění, ale zároveň nejsem ani žádným fajnšmekrem, takže se mi líbí pouze obrazy, k nimž nepotřebuji odborný výklad nebo třísetstránkovou publikaci, která by mi objasnila, co mám vlastně na plátně vidět. Pollock, Picasso a mnozí jiní se u mě prostě nechytají a vice versa. Taky příliš nechápu utrácení horentních částek za obrazy, které pak skončí v bezpečnostních schránkách, protože by si je na stěnu své luxusní vily pověsil snad jen sebevrah. Z výše uvedených důvodů by mě tento snímek neměl příliš bavit (přestože Repin maloval pro mě srozumitelnou technikou), ale tato pomalá finská záležitost mi po celou dobu něco připomínala a já jsem stále nemohl přijít na to, o co by mělo jít. A pak mi to došlo. Byla to variace na Bílou velrybu. Olavi se po celý svůj život snažil ulovit svého Moby Dicka, kterým se nakonec stal nesignovaný obraz Krista. Tvůrcům se podařilo vytvořit skvělou, chmurnou atmosféru i vcelku kvalitní příběh, u něhož jsem vydržel i přes enormně nízké tempo a úsporný děj. Anebo právě proto. / Poučení: Noční můra leckdy začíná ve chvíli, kdy si splníš svůj životní sen. ()
Skandinávsky suše nicméně citlivě pojatý příběh o životních hodnotách. 1) Nejvíce mě na snímku zaujaly bytové interiéry...inu, Finsko._____ 2) Zkušený dětský herec 17letý Amos Brotherus (vnuk obchodníka s uměním Otto) výborně tancuje (hrál například Billyho Elliota v Helsinském městském divadle) a hraje na cello ve skupině Brotherus Brothers se svými bratry Janem a Robertem. ()
Pre mňa najslabší Klaus Haro. Dej je rozvláčny, ale horšie je, že sa tie emócie (a bolo ich tam dosť) na mňa nepreniesli. Takže to bolo len čakanie na koniec filmu. SUMMA SUMMARUM klubový film s mainstreamovou kostrou. ()
Takový malý komorní film, zcela náhodně vybraný, který mě chytil za srdce. Provázela ho moc pěkná hudba, která prohloubila citový zážitek. Od pana režiséra už jsem viděla film Šermíř a také u mne bodoval. Jeho styl se mi líbí a rozhodně si od něj doplním další snímky. ()
Zbožňujem umenie a kultúru, takže o to viac som si tento film užil. Aj keď príbehu dominuje tajomný obraz portrétu muža, tak sa tu pekne rozvinul aj iný rozmer - a síce napäté rodinné vzťahy naprieč tromi generáciami. Postava Olaviho mi bola nesmierne sympatická, aj keď miestami pôsobil až príliš posadnuto. Ale niet sa čo diviť, keď má pred sebou kúpu svojho života. Aj keď sa čudujem, že v takej ekonomickej veľmoci ako je Fínsko, nemajú ľudia aspoň 10 tisíc eur bokom. Ale keby Olavi peniaze mal, asi by to už nebolo ono. Každopádne, veľmi príjemný film hodný 4* ()
sympatická severska dráma kde otec počas aktívneho živoa (obchod s umením) nemal čas na rodinu, až ku koncu života chcel urobiť niečo velke vo svojej profesii aj v rodine. ()
Film me zaujal svym nametem a celkove pribehem. Vyborna a dobre zahrana i napsana hlavni postava. Nemam co vytknout, bavilo me to. Za plny pocet. ()
Komorný príbeh zo studeného Fínska, ktorý rozohreje srdce diváka. Dej sa odvíja pozvoľna, atmosféra je podčiarknutá hudbou, pomalou kamerou, strohými dialógmi. To všetko dáva filmu prirodzenú jednoduchosť. Okrem ústrednej myšlienky, ktorou je kúpa obrazu, film odkazuje na témy z bežného života človeka - starnutie, finančné problémy, láska a nenávisť, hľadanie šťastia i chvíle zúfalstva, životné hodnoty, ktoré si človek vytvára a ľútosť nad spôsobenými škodami. ()
Zatímco předchozí rejžův film Šermíř mě zahřál, tenhle působil od začátku do konce tak depresivně, až mě to samotnýho udivovalo. Klaus Háro prostě jemné příběhy umí. ()
"JEŠTĚ JEDEN POŘÁDNÝ KŠEFT. NIC JINÉHO NECHCI." Přání skromné? Záleží na charakteru člověka, který takové přání pronáší. A Olavi má v tomto ohledu určitý škraloup :-) Námět filmu je prostý, jeho ztvárnění neurážející, herci si odehrají to svoje, ale že bych v jeho vyústění viděl nějaké naplnění, to nemohu říci. Vlastně vidím hlavně nedostatky, např. napětí kolem aukce mohlo trošku gradovat, hledání vodítek mohlo obsahovat více napětí a závěr třeba zužitkovat smysl pro ironii, který by zahrnoval také vychytralé obchodníky. Škoda. 55% ()
příběh jednoho obrazu a související odhalení rodinných vztahů.V neposlední řadě i ukázka lidské chamtivosti...Pohádka s dobrým koncem.Myslím, že reálně by byla kolem obrazu ostřejší řež.Dobrá kamera a i výkony herců nadmíru vynikající ()
Na škandinávske pomery celkom tuctový film. Hlavný hrdina smutný starec odmietajúci moderné technológie, jeho vnuk typický tínedžer večne ponorený do tabletu, dcéra nasraná, že sa o ňu nikdy nezaujímal a napokon galerista z aukčnej siene archetypálny kapitalistický chamtivec. Dedko a vnuk však prekonajú generačnú priepasť, zblížia sa a posmrtne sa urovnajú vzťahy aj s dcérou. Horkoskadký happyend ako vyšitý. Námetom skôr film amerického typu, severské je akurát pomalé tempo. ()
Jak se jedná o knihy, známky nebo staré obrazy, nemůžu jinak :-) Navíc ta rodinná linie a vývoj postavy byly parádní. ()
Svět umění, je tu spíše na pozadí lidských životních cest, odloučení a sbližování. Svým způsobem to rozhodně není na škodu, postavy jsou výborně napsané, zahrané, některým opravdu stačí velmi malý prostor, aby bylo řečeno vše podstatné. Ale já osobně bych byl radši za opačný poměr, tedy aby životní cesty byly na pozadí světa umění. Třeba taková scéna aukce obrazu, je jednou z nejlepších, nejnapínavějších. Samozřejmě výborné je i sbližování s vnukem, jenže podobně laděných filmů je dost, za to takové sběratelství... je to z mého pohledu škoda. Ale co už, dobrým filmem Autor neznámý rozhodně je a to i přes svoji nenápadnost, kterou spolehlivě ukončují scény, v nichž si hlavní slovo bere výborná hudba. 70% ()
Reklama