Réžia:
Jiří MenzelKamera:
Jiří MacákHudba:
Jiří ŠustHrajú:
Rudolf Hrušínský, Jaromír Hanzlík, Josef Somr, Petr Čepek, Miloslav Štibich, Petr Brukner, Rudolf Hrušínský ml., Eugen Jegorov, Bořík Procházka (viac)Obsahy(1)
Nezapomenutelný spor dvou mysliveckých spolků nad zastřeleným kancem... Filmová adaptace povídkové knihy Bohumila Hrabala Slavnosti sněženek byla natočena v roce 1983. Jednotlivé povídky jsou vlastně portrétními miniaturami sousedů, s nimiž Bohumil Hrabal žil uprostřed ojedinělé chatové oblasti v Kersku nedaleko Prahy. Většina těchto literárních postav má svůj reálný a živý předobraz. S neopakovatelným vypravěčským stylem spisovatele a skvělou profesionální technikou režiséra se před očima diváků rozvíjí nostalgická, ale především hluboce lidská freska žánrových příběhů lidí a lidiček žijících v Polabí. Znovu tak ožívají pan Franc, Leli, rodina hostinského z Hájenky a nezapomenutelný příběh sporu dvou mysliveckých jednot nad zastřeleným kancem. Ve filmu se snoubí poetično s realistickým popisem, stylizovaná nadsázka s humornou drobnokresbou, události veselé s událostmi smutnými. Za zmínku stojí, že vedle známých herců – Rudolfa Hrušínského, Jaromíra Hanzlíka, Josefa Somra, Petra Čepka a Jiřího Schmitzera, se tu v epizodních rolích objevují kromě autora samotného i dva významní čeští režiséři: Jiří Krejčík jako věčně hladový pan Karel a František Vláčil v roli starého myslivce. (Česká televize)
(viac)Videá (1)
Recenzie (704)
Nedokážu si představit u adaptace Bohumila Hrabala nikoho jiného v režisérském křesle než Jiřího Menzela. Opět dokázal zachytit podstatu knihy, drobnokresbu postav a línou atmosféru venkova. Líbila se mi postava Jaromíra Hanzlíka s jeho" No nekupte to, když je to tak levný". S filmem souvisí řada dnes již legendárních hlášek a postav, už jen díky tomu si zaslouží být řazen ke klenotům české kinematografie. ()
Vynikající česká komedie podle románu Bohumila Hrabala. Na pozadí denní mozaiky chatové oblasti Kerska (ranní běžec, dva natěrači, fousáč, který veze kozy na pastvu v Pontiacu, filozofování malíře před Jednotou...) se odehrává příběh o dvou rozhádaných vesnicích, zastřelení divočáka a jedné společné hostině (hádejte jak mohla dopadnout). Opravdu vynikající roli předvedl Rudolf Hrušínský (ten nikdy nezklamal) a Jaromír Hanzlík jako pan Leli. A hlášky, ty už dávno zlidověly ("Na co přídu, to sežeru!"..."To zas bude v alejích nablito"..."Já žádný zfušovaný obrázky nedělám"..."Se šípkovou x se zelím"...). ()
Mne tento film prišiel vždy nevyrovnaný a to hlavne v scenári. Ja som sa nechytal. Film mi prišiel až príliš roztrieštený, čo je zrejme dedičstvom predlohy, ale režisér si mal aj s takým handicapom poradiť. Celok nedržal pokope a niektoré postavy, pôsobili ako keby azda do deja ani nepatrili. Aj keď je príbeh nabitý scénkami, tak mi príbeh prišiel prázdny. Nemôžem si pomôcť, ale ten príbeh je tak prostoreký, že nemôžem inak. Aby som bol úplne úprimný, tak mi Menzelov štýl vôbec nesedí. Skrátka nie každý film môže byť absolútnym klenotom. A aj keď väčšina iných tento film považuje za jeden z najväčších klenotov českej kinematografie, vo mne toho príliš nezanechal. ()
Když Menzel, tak žrádlo (popřípadně sex). Slavnosti sněženek nám představují obyčejnou vesničku s obyčejnými lidmi a občejnou žranicí, jenže naprosto neobyčejným způsobem, všechno je tak milé a přirozené, až by snad člověk také chtěl bydlet na vesnici, nahánět nějakého divočáka po školách a užívat si sedláckých radostí i potyček. Celkově velice pěkné, ale nikterak omračující. "Jak krásně by tu bylo, kdybych tu nebyl já." 7/10 ()
Neskutečně věrné vyprávění o lidech a lidičkách chatové osady v Kersku, která byla, jako ostatní, tak typická pro život v socialistickém Československu. Bohumil Hrabal prostě čerpal ze života a Jiří Menzel mu byl jen nápomocen. Překrásné výkony předvádí mnohkrát citovaný Jiří Krejčík (JÁ JSEM VÁS VAROVAL, PÁNOVÉ, JÁ VŠECHNO SEŽERU) - ten se musel při natáčení dobře bavit a dále pak Ferdinand Havlík v roli zasloužilého umělce, co ilustroval slabikář, podle něhož se děti učí (JÁ ŽÁDNÝ ZFUŠOVANÝ OBRAZY NEDĚLÁM!!!) ()
Galéria (19)
Zaujímavosti (42)
- Dlouhovlasá tenistka jedoucí na kole vlevo (14. minuta filmu) je Milada Štýbrová, známá jako Michaela Lamková se stříbrnými botami hromnicemi ve filmu Bota jménem Melichar (1983). (Ipuwer)
- Bohumil Hrabal bol s predstaviteľom Franca (Rudolf Hrušínský) tak spokojný, že mu k filmovému kostýmu zapožičal svoj klobúk. (Raccoon.city)
- Klarinetista drží nástroj obráceně, levou rukou na místě pravé a naopak. (L_O_U_S)
Reklama