Réžia:
Lars KraumeKamera:
Jens HarantHrajú:
Burghart Klaußner, Ronald Zehrfeld, Robert Atzorn, Sebastian Blomberg, Stefan Gebelhoff, Cornelia Gröschel, Rüdiger Klink, Dani Levy, Paulus Manker (viac)Obsahy(1)
Historická dráma o snahe potrestať nacistického zločinca Adolfa Eichmanna... V roku 1957 získa generálny prokurátor Fritz Bauer dôkaz o tom, že Adolf Eichmann sa skrýva v Buenos Aires. Bauer, ktorý je sám židovského pôvodu, sa od svojho návratu z exilu snaží dostať nacistických zločincov pred súd, ale bez úspechu, Západné Nemecko totiž o takýto spôsob vysporiadania sa s vlastnou minulosťou nemá záujem. Keďže Bauer západonemeckému justičnému systému nedôveruje, obráti sa priamo na izraelskú tajnú službu a dopustí sa tým zrady... (RTVS)
(viac)Videá (3)
Recenzie (28)
Nemecké dejiny minulého storočia sú také pohnuté, že ani jedno pátranie po Adolfovi Eichmanovi nie je možné jednoducho podať jedným filmom. Zostal mi hlavne pocit, aké by to bolo, keby existovalo viac takýchto snaživých prokurátorov aj v dnešných časoch, ktorí by vedeli veci dotiahnuť do konca. Film ma ale veľmi neuchvátil, to rozprávanie príbehu bolo dosť kostrbaté, niekedy až nezrozumiteľné, a ako sa tam objavovala homo zápletka, to ma miatlo ešte viac. ()
Fritz Bauer byl vcelku vtěrka. Já vím, že to myslel dobře a měl chuť se pomstít zrůdám tehdejšího Německa. Ale tak nějak se vtíral do práce Mossadu a úplně nepochopil, že život se netočí jen kolem Fritze, ale především kolem všech nejen v jeho okolí. Film by to tak mohl být zajímavý, kdyby ale příběh Fritze nepůsobil, jak kdyby tu Fritz byl vlastně tak trošku navíc. Daleko zajímavější jsou totiž filmy, které ztělesňují Adolfa Eichmanna se všemi jeho myšlenkovými pochody. V porovnání s tímto působí příběh Fritze Bauera dost nezajímavě. ()
Německo si před vlastním prahem nezametá, ale doslova luxuje. Film se soustředí na Fritze Bauera a jeho buldočí snahu dát Německu zpět ztracenou tvář důveryhodné země, která i mnoho let po válce nebyla schopaná ukázat na svoje nácky. Upřimně řečeno vůbec mně nebavila Karla Angermanna, celý to dění kolem ní bylo hodně nasilně připsané, nemluvě o tom, že Ronalda jsem viděl ve třech filmech a ani v jednom mně nepřesvědčil, že umí víc než vypadat hezky. ()
Dobře vygradované drama ukazuje neznámé okolnosti vedoucí k slavnému únosu Adolfa Eichmanna izraelským Mosadem a zároveň dobře dokumentuje složitou situaci ve Spolkové republice Německo v době, kdy spoustu klíčových pozic zastávali nacističtí pohrobci, což bránilo efektivnímu vyrovnání se s minulostí. Zároveň je jasně naznačen i nezájem amerických i německých tajných služeb na stíhání nacistických zločinců, protože prioritou bylo soupeření se sovětským blokem v době studené války. Vedlejší smyšlený prvek skryté homosexuality na jednu stranu příběh graduje a ukazuje, jak se vyrábí kompro na nepohodlné osoby, na druhou stranu dokresluje nesamozřejmost lidských práv v dnešním pojetí ještě dlouho po válce i na západě. Film, jakých není nikdy dost, který klade závažné otázky divákovi, který se nechce jen bavit, ale dokáže i kritický myslet. ()
Po Tiche revoluci v kratke dobe druhy film Larse Kraumeho, ktery jsem videl. Celkem zajimave, ze se oba filmy odehravaji temer ve stejne dobe. Opet velmi zajimavy namet, zpracovanim a z divackeho hlediska mi vsak prijde prvne jmenovany film o kus lepsi. Kazdopadne mam pocit, ze Kraumeho ma smysl sledovat... ()
Galéria (21)
Zaujímavosti (3)
- Film podsouvá divákovi také možnou homosexuální orientaci Fritze Bauera (Burghart Klaußner). K té se Bauer nemůže přiznat, protože paragraf 175 německého trestního zákoníku až do roku 1994 kriminalizoval sexuální jednání mezi muži. Z tohoto vnitřního konfliktu čerpá film své emoční napětí – a zároveň zpochybňuje svou historickou věrohodnost. (Posheidon)
- Postava mladého nadějného prokurátora Karla Angermanna (Ronald Zehrfeld), ke které Fritz Bauer (Burghart Klaußner) chová náklonost, je ve skutečnosti jen fiktivní postavou vytvořenou za účelem dramatizace filmu. (Posheidon)
- Při vyšetřování narážel Fritz Bauer (Burghart Klaußner) na rozhořčený odpor z vlastních řad, protože většina právníků tehdejší doby působila už za nacistického režimu a obávala se o svou dobrou pověst. Výrok Fritze Bauera „Když opouštím svou kancelář, vstupuji na nepřátelské cizí území“, použitý ve filmu, je autentický a není pouhým výplodem fantazie scenáristy. (Posheidon)
Reklama