Réžia:
Wes AndersonScenár:
Wes AndersonKamera:
Robert D. YeomanHudba:
Alexandre DesplatHrajú:
Benicio Del Toro, Adrien Brody, Tilda Swinton, Léa Seydoux, Frances McDormand, Timothée Chalamet, Jeffrey Wright, Bill Murray, Lyna Khoudri, Owen Wilson (viac)VOD (3)
Obsahy(3)
Pri príležitosti smrti svojho milovaného editora Arthura Howitzera jr. narodeného v Kansase v USA sa zamestnanci novín Francúzska depeša Liberty Kansas Evening Sun,- čo sú vysokom náklade predávané americké noviny so sídlom vo francúzskom meste Ennui-sur-Blasé, zídu, aby napísali jeho nekrológ a vzdali poctu jeho práci. Prúd spomienok vykryštalizuje do prerozprávania štyroch konkrétnych príbehov s názvami: Cestopis najsexi častí samotného mesta od The Cycling Reporter; Konkrétne majstrovské dielo, o kriminálne šialenom maliarovi, jeho strážcovi a múze a dravých díleroch; Revízie Manifestu, kronika lásky a smrti na barikádach na vrchole študentskej vzbury; a Súkromná jedáleň policajného komisára, napínavý príbeh o drogách, únosoch a dobrom jedle. To všetko v mierne absurdnom a s nadsázkou prerozprávanom filmovom príbehu. (Cinemart SK)
(viac)Recenzie (222)
Celkové hodnocení: 9/10 Art: 9/10 Akce: 6/10 Vtip: 7/10 Napětí: 6/10 Láska: 8/10 Soundtrack: 9/10 12/2021 ()
Pokud je film stále umění, je strhující, koukáte na něj s otevřenou pusou a chcete vidět znova? Ano. Navíc vtipný a 100% originální? Ano Anderson je genius. ()
Mistra ihned neomylně poznáte podle jeho rukopisu; je jedno, jestli je to Rembrandt, Mozart, Márquez nebo Anderson, jehož poslední filmový opus je tak andersonovský, jak jen může být. Natočen s celou plejádou hereckých hvězd, natočen obecnému PG-13 vkusu mas navzdory, natočen se svobodným rozletem hravé režijní kreativity a scénáristického talentu, natočen i přesto, že z toho moc peněz nekouká. Čirá filmařina, kvůli které stojí za to jít do kina, smekám! ... a těším se na další film Wese Andersona, podobně jako jsem se těšil na každé další album Led Zeppelin. ()
Áno, je to tak - Najandersonovskejší Anderson, zatiaľ. Podmanivá freska príbehov v príbehu v tradičnom aj novotradičnom naratíve jeho autora. Predvádza sa tu obrovská tvorčia kreativita, kedy každá kapitola filmu je viac či menej originálnejšia od tej druhej, počnúc kamerou, ktorá predvedie svoju ohybnosť v zábere protipólnych štýlov, až po členitý soundtrack charakterizujúci každý príbeh osobitne. Hranica sa taktiež posúva, kedy sa aj takýto živý film prenesie do animovaného prevedenia, ktoré je režisérovi tak blízke. Dialógy, ako už od Andersona poznáme, nesú v sebe vnútornú poetiku a humor absurdný, či nenápadný a úderný. Čo môže by a bude problém pre niektorých ľudí je diverzné chaotické prostredie, ktoré tvorí tučné spektrum postáv hmýriace sa v dynamickom tempe jednotlivých scén a dialógov. Po takto kreatívne plodnom prevedení som vážne zvedavý, kam Anderson posunie hranice nabudúce. 4,5/5 ()
Ak niekto doteraz neprišiel na chuť Andersonovi, jeho najnovší počin nebude asi preňho. Naopak, jeho fans sa môžu tešiť na esteticky a štylistický vypiplaný, kreatívny, uhrančivý úlet, kde to s formalizmom a výtvarnými nápadmi režisér trochu prepálil, až sa v tom jeho malé poviedky/pointy topia. Prvý film od neho, ktorý zrejme bude vo mne rásť až po opakových pozretiach, na rozdiel od jeho predošlej tvorby: len tak z fleku ma napadá Grandhotel Budapešť (2014), ktorý popri tej obrázkovej paráde dokázal aj chytiť za srdce na prvý krát; tiež prvý raz kedy som aj napriek vizuálnemu pornu uvažoval nad troma hviezdičkami pre "Andersonovku". Miesto jedného príbehu sa servírujú rovno tri, pričom v tom poslednom som sa už aj trochu stratil (ale kreslená pasáž je TOP). Na druhej strane je práve oná zmätenosť z toľkých vnemov dôvodom, prečo mi je jasné, že si to budem musieť dať celé v dobrom kine ešte raz a rád, teda hodnotenie môže ísť vyššie. Predsa len, tu platí to oné známe klišé: They do not make movies like this, anymore. ()
narocne, ale skoro Masterpiece. ()
Mám Andersonovi filmy rád. Mám je rád jako lanýže, dáte si jich trochu pro zpestření a je to výborný, olizujete se až za ušima, jenže když to s nima přeženete, nedá se to jíst. Jsou extrémně aromatické, specifické, zkrátka jednou za čas bomba ale nesmí se to přehnat. A přesně to se stalo u tohoto filmu - když si pustíte Andersonův film (Život pod vodou, Půlnoční království, Grandhotel Budpaešt...) pravděpodobně budete nadšeni, ale bude Vám ten zážitek na nějakou dobu stačit a nemusíte ho vidět hned znova, pravděpodobně si nebudete dávat maratony jeho filmů, jenže přesně to se stane v tomto případě - jsou to vlastně 4 po sobě jdoucí filmy, které se Vám budou jednotlivě líbit, ale když je dáte takhle hned za sebou tak je to prostě už moc :-/ ()
Všudypřítomný je jedinečný Andersonův rukopis známý i z dalších jeho filmů. Výrazná je poeticko-melancholická atmosféra s výrazovými prostředky nesoucími se v podobném duchu jako Grandhotel Budapešť. Snímek je osvěžujícím a mnou vítaným zpestřením soudobé hollywoodské tvorby, ačkoli v mých očích Francouzská depeše většinu Andersenovy starší tvorby nepřekonala. ()
Mať k dispozícii takú výnimočnú hereckú skvadru a natočiť... toto, to by malo byť zločinom proti umeniu. Prázdny žvást s nezaujímavými historkami, v ktorých sa nedá stotožniť absolútne s ničím. Andersonov formálny maniérizmus mu evidentne prerástol cez hlavu. Svojím neustálym upozorňovaním na seba (strojené kompozície, zmeny pomerov strán) je neuveriteľne otravný a žiaden z "briskných", absurdných a rádoby chytrých dialógov nezakryje to, že vlastne ani nemá čo povedať. ()
Som veľkým fanúšikom Andersonových kreslených, vysoko detailných filmových svetov, v nemalej miere aj preto, že neustále žmurká na publikum, čím im dáva najavo, že je to sranda, keďže manipuluje s pomermi strán, farbami, časovými osami a posúva steny. Zdá sa, že jeho herci si to užívajú. Toto je deviate vystupenie Billa Murrayho v Andersonovom filme, ôsme Owena Wilsona. Ďalšími uznavanými hercami sú Lea Sedoux, Mathieu Amalric, Bob Balaban, Henry Winkler, Christopher Waltz, Willem Dafoe a tucet ďalších. Neprichádzajú v hlavných úlohách; zdá sa, že sa len radi ukazujú. Keď sa film skončil, dvaja muži v publiku začali diskutovať o tom, aký význam majú pomery strán a pohyblivé scény pre základný význam. Možno mi chýba hĺbka na pochopenie takýchto vecí, ale myslím si, že Anderson rozpráva svoje rozprávočky a chce, aby sme sa dobre bavili. Robí to z toho veľké umenie? Možno nie. Niekedy stačí len úsmev. ()
Kvantum zvucnych mien a uletenych postav a s nezvycajnou filmovou tvorbou a 2D, ci 3D obrazmi. Pre nadsenych filmovych technickych fajnsmekrov, ku ktorym ja zrejme nepatrim. Zabavnost totiz znacne kolisala. Najviac ma chytila asi prva poviedka s Beniciom a sexy Leou Seydoux, ktora si mimochodom zahrala v podobnom, ale urcite lepsom, Grandhotel Budapest. Nie moja salka kavy, ale i tu som si od Anderson-a nasiel jeho typicke mile a naivne motivy. ()
Takze presne 15 minut a 38 sekund som vydrzal pozerat tento film,potom doslo samozrejme k radikalnemu vypnutiu,s reziserom Wesom Andersenom nebudem asi nikdy kamos,jedina jeho zalezitost,ktora ma v minulosti naozaj ohurila,bola Grandhotel Budapest,inak bud to bol priemer alebo odpad,tu je sice kopec znamych hercov,ale ho*no z toho,k tomu vsetkemu este de*ilne kecy o nicom,no jednoducho to nema hlavu ani patu,hodnotenie 74 % je pre mna obrovskou zahadou,asi zavolam Monka,on na to pride,kde je pes zakopany...:-) ()
No rozhodně zajímavý a opravdu originální film se spoustou známých a fajn herců, kteří rozhodně nehráli špatně, ale mě osobně film zas tak neoslovil. 5/10 ()
Už s naprostou samozřejmostí se svérázný rukopis W. Andersona promítl i sem, do povídkové Francouzské depeše. Škoda jen, že i přes její nepochybné kvality zůstal snímek přehlížen a nedostalo se mu takové reklamy a pozornosti jako například letošnímu (23), hůře hodnocenému Asteroid City. ()
Moc se mi líbila forma, která působila velmi hravě, až dadaisticky. Veškerá interakce kamery s prostředím je zde tak vymazlená, že vizuál baví sám o sobě. Horší je to ale s dějovou náplní. Zatímco se mi první povídka o malíři velice líbila, u druhé jsem už pociťoval vyčpělost. No a ta třetí? Ta byla jenom nekontrolovaným plkáním. Podle mě The French Dispatch představuje ten typ filmů, kde zkrátka forma zvítězí nad obsahem. Takže za mě tedy pouhé tři hvězdy. ()
Ten, kto pozná filmy režiséra Wesa Andersona, vie, že čo môže od tohto režiséra očakávať. Nie je to inak ani v jeho poslednom filme The French Dispatch. Vo svete Wes Andersona sa opäť stretneme s hercami, ktorými už dlhšie spolupracuje (napr. B. Murray, O. Wilson). Tých dopĺňajú ďalší skvelí herci a herečky – zástup staršej a mladšej generácii je takmer rovnomerný. A všetci sú na správnom mieste, v správnych rolách (napr. Léa Seydoux nebola tak výrazná ani v Bond filmoch) a „fungujú“ podľa predstáv pána režiséra. Príbehy v príbehu sú typické Andersovské, vizuálne miestami neskutočne jednoduché, niekedy komplexnejšie. Milovníci tvorby Wesa Andersona nebudú sklamaní. Osobné hodnotenie: 81% (****) ()
Upřímně miluji vůni terpentýnu! ()
Wes Anderson je známy svojim svojským štýlom natáčania filmu. Tu sa však Anderson vyhral až moc. Z umeleckého hľadiska to je pozoruhodný film. Avšak z hľadiska chcem si pozrieť dobrý film to je slabé. Pre Wesa je veľmi typické hviezdne obsadenie a netraditčné pohyby kamerou, iný spôsob hrania hercov... Toto všetko na ňom obľubujem a práve pre tieto vlastnosti ho mám v obľúbenych rešiséroch. Už Grandhotel Budapešť bol natočený inak ako sme u Wesa zvyknutí, no stále to bol jeho odkaz a hlavne ma to bavilo. O tomto divne dlhom názve to ani povedať nemôžem. Herecké výkony sú prijateľné. Jediné čo sa mi nepáčilo bola celková atraktivita filmu. No pre mňa to nebolo zaujímavé nejak. Tri hviezdy dávam z toho dôvodu, že viem ako tak pochopiť umelecké "veci".Obávam, sa, že Andersonova tvorba ide dole vodou. Zatiaľ si ho nechávam v zozname obľúbených režisérov pre jeho skvelé filmové počiny z minulosti. ()
Typický Anderson nás opět zavádí do svého fantaskního světa, plného krásných obrazů, absurdních a nepochopitelných scén a dialogů. Pro mne tentokrát až příliš neuchopitelný a nudný. ()
(10.03.23): Typické pohyblivé obrazy Wese Andersona s vymazlenými detaily a jako u dalších jeho filmů se opět jedná o vytříbený stylový zážitek - jak vizuální, tak slovní (ach, ta slovní zásoba a ty obraty!). A k tomu výběr herců...naprostá delikatesa! Připadalo mi, jako by se film odvíjel ve stylu dalšího a dalšího chodu, kdy je každý jednotlivý chod výtečnou záležitostí. A na konci filmu se objevil příběh s prominentním kuchařem...no, není to náhoda? :-D (Dlouho jsem žádný Andersonův film neviděla, takže mi jeho styl opět připadá svěží a jedinečný :) ). Mňam. ()
Reklama