Réžia:
Vít OlmerKamera:
Jan MalířHudba:
Martin KratochvílHrajú:
Lukáš Vaculík, Roman Skamene, Simona Chytrová, Vítězslav Jandák, Miroslav Donutil, Ivana Velichová, Martina Adamcová, Jiří Kodeš, Vlastimil Zavřel (viac)Obsahy(1)
Všetko začína vo vojenskom výcvikovom priestore, kde Danny (Lukáš Vaculík) vo chvíľach voľna sníva o svojej neprístupnej pražskej priateľke Lizetke (Ivana Velichová). Relatívny pokoj zavčas rána naruší príchod obávaného majora Borovičku (Roman Skamene), ktorý dá lekciu najskôr veliteľovi tankového oddielu, kapitánovi Matkovi (Vítězslav Jandák), potom ostatným dôstojníkom a vojakom. Jediný, kto si vyslúži pochvalu je Danny poverený majorom Borovičkom a novým snaživým poručíkom Prouzom organizáciou Fučíkovho odznaku. Vojakom sa samozrejme nechce, preto musí zasiahnuť kapitán Matka, po ktorého napomenutí je síce účasť hojná, výsledky sú však viac ako žalostné. Na skúškach dôstojníkov a ich manželiek Dannyho zaujme sympatická Janinka (Simona Chytrová), manželka náčelníka štábu, nadporučíka Pinkasa (Jiří Kodeš). Po skúškach ju odprevadí domov a po romantickom rozhovore sa s ňou pomiluje. V priebehu Dannyho služby v posádkovej väznici dôjde k problémom. Na potrestanie však nie je čas, pretože oddiel sa pripravuje na významnú udalosť, ktorou je príchod sovietskeho poradcu, plukovníka Nikitičenka. Praktická ukážka pripravenosti oddielu skončí pohromou, keď krátkozraký rotný Maňas začne z tanku páliť rovno na tribúnu, kde popíja vodku dôstojnícky zbor... (TV Markíza)
(viac)Recenzie (417)
Já tenhle film nenávidím. Viděl jsem ho párkrát v dětství v televizi a přišel mi vždy neskutečně stupidní. Dnes ho shledávám dokonce nesnesitelně ubohý - nově jsem ho zhlédl bezprostředně po dočtení stejnojmenné Škvoreckého předlohy, a byla to hodně tristní podívaná. TANKOVÝ PRAPOR je žalostné defilé příšerných hereckých výkonů, odfláklého scénáře a čerstvého porevolučního nadšení, s nímž se tvůrci po hlavě vrhli na vše, co bylo do té doby nemyslitelné. Po této stránce je tento film symptomatickou ilustrací toho, jak hluboko v následujících letech měla česká kinematografie klesnout. Neschopnost vyprávět příběh, roztříštěnost děje do autonomních scének, herecká, režijní i scenáristická fušeřina hraničící s diletantstvím, nuda, vulgárnost a protivná přemíra sexu... všechny tyto neblahé atributy nepodařených českých filmů 90. let zde najdeme a Olmer jim s pionýrskou razancí vyšlapal neomylně cestu. Kdo ale mohl tehdy tušit, jaké budou další cesty nejen českého filmu, ale i jednotlivých tvůrců, kteří se na filmu podíleli - za všechny budiž zmíněn spoluautor scénáře John, který to dotáhl později až na ministra vnitra, a herec Jandák, který se pro změnu stal ministrem kultury, ach! Byl to právě Jandák, kdo se mi v lednu loňského roku stal poslem špatných zpráv, od něhož jsem se dozvěděl, že zemřel Škvorecký, můj nejmilejší literát. Když jsem tehdy, ještě nic netuše, 3. ledna 2012, zapnul ČT24, z obrazovky na mě začal žvanit Jandák, který v televizi vzpomínal právě na natáčení Tankového praporu a čerstvě zesnulého autora jeho předlohy. Jaká to ironie, protože horší příklad filmové adaptace snad aby pohledal! A neherec Jandák mám na tom nemalý podíl. Sám Škvorecký se k tomu v doslovu ke knize vyjadřuje jen velmi decentně, ale jsem si jistý, že dobře věděl, jaký paskvil to Olmer přivedl na svět, a bylo mu to líto: "Realizace se musela potýkat se známými problémy filmových přepisů knih, jejichž hlavní účin je v autorském vyprávění". Film toto řeší nenápaditým použitím voiceoveru a retrospektivy, přičemž pochopitelně vypouští úvahové pasáže a vše "intelektuální"; scénář knihu jednoduše osekal na kost a ponechal z ní jen slovní a situační humor, který je žel většinou zabitý nevydařeným vypointováním - TANKOVÝ PRAPOR je zoufale nevtipný a nudný. Moje občasné uchechtnutí tak pramenilo spíše z pohrdání nad tím, jak je tenhle film pitomý a vzdálený duchu předlohy, která si nezadá s genialitou samotného Haškova Švejka. Marná sláva, tenhle film je v první řadě svědectvím své doby a ukázkou toho, jak se to nemá dělat - jako studijní materiál je to po této stránce báječný zdroj, ale jako film je to skličující počin, který v této podobě neměl nikdy přijít na svět. ()
Stará známá česká komedie. Velký hit to není, ale zase - největším kladem filmu je zjevně herecké obsazení a jejich hlášky a herecké výkony, na to se zapomenout nesmí. Film je krátký, rychle uběhne, občas mě nějaké scény nebavili, ale ve výsledku jsem spokojený, oddechovka, která hitem není, ale ničím neurazí a určo dostatečně zabaví. Hodnotím na 74% = **** ()
Danny Smiřický, hlavní hrdina příběhů Josefa Škvoreckého, se ve vojenském prostoru Kobylec účastní výcviku tankistů. Rotný přitom s nevšední vynalézavostí bojuje s tupostí bolševických lampasáků. Myšlenky na civil, ženy a akohol mu pomáhají přežít absurdní dobu služby vlasti. Nezatížen slavnou literární předlohou, jsem film vnímal jen z pozice jeho filmového zpracování. Herecky je na tom filmový přepis opravdu dobře a slabší scénáristickou linku dokonale smáznou jednotliví herci, a to především v rolích buzerujících důstojníků: Roman Skamene tak výborně přehrává, až mu to odpustíte, protože major Borovička je v podstatě karikatura. Donutil, Jandák a spol. jsou naprosto dokonalí, ale ve Vaculíkově roli bych si dovedl představit klidně i někoho jiného, a přiznám se, že mně v této roli moc neseděl. Rovněž konec filmu žádná sláva. Spousta kultovních hlášek ovšem film dostatečně proslavila, a některé scény jsou nezapomenutelné. Celkově nadprůměrné a lepší než spříznění "baroni". A možná film neměl ani být tak vtipně pojatý, protože přece jen líčil dobu neveselou, ve které se vtipnost hledala lupou. 70% ()
Najlepšia hláška z filmu : " Pane Smiřický... " , najlepšia scénka : Vaculíková chlpatá hrud... buhaháááááá !!! ()
Pre mňa osobne dosť výrazné sklamanie, film som videl v dobe, keď som prvý krát videl Čiernych barónov a podľa ohlasu divákov na Tankový prapor som očakával niečo žánrovo spriaznené. Bohužiaľ je tento film maximálne odlišný, čo by vôbec nevadilo, ak by bol aj vtipný. To by tiež byť nemusel, ale v jeho popiske je uvedený ako jediný žáner komédia, takže svoj účel nesplnil. Vaculík a Chytrová sú fajn, ale Skameneho figúrka mi liezla poriadne na nervy a na rozdiel od Barónov som už nikdy nemal chuť ho vidieť znova. ()
V žádném ohledu není snímek tak dobrý, jako snímek velmi podobný, tedy mám samozřejmě na mysli snímek s názvem Černí baroni, ale i tento snímeček je super. K poslechnutí je několik slibných hlášek a partička zapálených nadřízených, kteří nemají chybu. Především Mirek Donutil mě hrozně bavil. Trošku je tam rušivé neustálé smilnění, ale má-li to být přepis skutečnosti, tak ve filmu chybět nesmí. Na každý pád se jedná o perfektní komedii mapující tehdejší život českých tankistů, kteří s "velkým" úsilím sloužili lidu. Nezažil jsem vojnu, nezažil jsem dobu. Takže si tamější atmosféru mohu pouze představovat a nezbývá mi prakticky nic jiného než tvůrcům věřit. Jestli to bylo tehdy vážně takhle úžasné, tak bych si ty 2 roky klidně i střihl. Slabší 4 *. ()
No úúúchvatné. Komunistická krááávovina. ()
Podobně jako v Černých baronech si tu utahují z minulého režimu. Akorát tohle se odehrává o něco později. Tady bych vyzdvihl hlavně výkon Miroslava Donutila a jeho jízdu na tanku. ()
Kniha Tankový prapor Josefa Škvoreckého je naprosto skvělá - bylo by vážně hodně těžké natočit podle ní špatný film. To mi naštěstí potvrdil Vít Olmer, jehož verze Danyho Smiřického a jeho kolegů mi přijde - i když o něco méně, než knížka - naprosto zábavná. :) ()
Není to špatný film (jako milovník válečné techniky jsem si přišel na své), ale pouze jsem zjistil, že tento styl humoru není můj šálek kávy. Alespoň zatím. Jinak hodně dobré výkony Romana ze šutru, Jandáka a Donutila. Navíc je tu pohledná Simona Chytrová. ()
Hromada věcí jde sice mimo mě, ale i tak jsem se při některých srdceryvných výlevech socialistických důstojníků nasmál. 60% ()
Řada vydařených scén, které fungují samy pro sebe, spousta hlášek a herecká elita v rolích velitelského sboru, která se snaží co může a některé výstupy, ač hnané místy na hranici parodie, jsou skutečně výborné (zejména se vyřádil Donutil a Skamene, ale výtečný je také Zounar). Jenže stejně jako kdysi, ani tentokrát mě film nedokázal úplně vtáhnout, příběh samotný mi byl lhostejný a funguje vlastně jen jako spouštěč vzpomínek na vlastní vojnu. Třeba takový major Borovička Romana Skamene jakoby svým vzhledem i chováním jako by z oka vypadl mému veliteli roty. ()
Už máte spojení? abych vám to o rok neprodloužil, abyste se naučil navazovat spojení.....však to mám celé ňáké pokurvené....tohle je další z řady kultovních komedií ze základní přípravy...Není to tak dobré jako Baroni, ale pořád je to prostě srdcová záležitost...já s vámi zatočím, PO BOLŠEVICKU!!! ()
Šito horkou jehlou. Rychlá změna z komunistů na protikomunisty od lidí, co za komunismu hráli pro komunisty a náhle strašní trpitelé. Trapný film. Po čase ale i já své ostny zmírnil. Inu takový je člověk. Kdo skládal slib socialismu a vlasti, ten je u mě zbabělec, šašek, nevážím si ho! Nemusel na vojnu, ale šel! A od takového se vždy dočkám jen zrady!!!!!!!!!! ()
Niektoré scénky legendárne, no to bolo ale kriku. Našťastie som to na svojej koži zažiť nemusel, ale mať veliteľov predbiehajúcich sa v tom, komu praskne žilka prvému, to by bolo na smiech. Taký Jarko Naď s modrou knižkou by sa ako exminister obrany asi nesmial, ten bol vždy potento až za ušami. Tankový prápor zapadá medzi čiernych barónov obsadením i štýlom a tak sa niektoré situácie vo filmoch môžu aj mýliť. No a keďže scenár bol napísaný za 14 dní, tak to je jednoznačný dôkaz o tom, že vtipy i zelených mozgoch idú tak akosi prirodzene. ()
Víta Olmera nemám rád a i když je toto asi jeho nejlepší film nesedl mi. ()
Neoslovil mě, jedná se o velmi slabý odvar Černých baronů. ()
Hodně slabá adaptace, nutno však říci, že filmovat Škvoreckého literární styl je skoro nemožné. Jako hodně výrazné negativum musím hodnoti i hudební složku - Kratochvílův jazzrock není zrovna typický pro Škvoreckého (tím jsou jiné fáze jazzového vývoje) ani pro dobu raných 50. let. ()
Výborná knižní předloha, která se navíc na první pohled přímo nabízí ke zfilmování. Přesto určitě platí, že snažit se udělat celovečerák na základě románu je vždycky o hubu, protože obsah románu o nějakých 150 až 300 stranách, se do cca 90 filmových minut městná velmi obtížně a za cenu výrazné redukce. Přesto to mnozí zkouší a dost často si i natlučou. Radek John si s tímhle problémem jako scénárista poradil relativně obstojně, i když na druhou stranu, nejde ani o žádné scénáristické veledílo. S předlohou pracoval velmi volně, mnohé vypustil, mnohé změnil, aniž by ovšem bylo jasné proč, některé postavy sloučil, některé scény zpřeházel, téměř úplně vymazal "pražskou linku", která zůstala pouze v retrospektivách, jiné dějové linky potlačil, a tak jde do značné míry jen o neúplný fragment a zároveň o příběh tak trochu ohlodaný až na kost a zbavený všech těch košatých popisů vojenského absurdna, roztomile poťouchlých vtípků, většiny dialogů, z nichž zůstaly ve filmové adaptaci pouze kratičké zlomky. Naprosto zmizela atmosféra, za což ovšem jistě nemůže John, nýbrž Olmerova režijní neschopnost... Velmi slušná je kamera. kameraman sám přitom přiznal, že mu Olmer dal zcela volnou ruku, což je poměrně signifikantní. Tahle zdánlivá výhoda je totiž ve skutečnosti veliký průser, neboť ne každý je tak talentovaný aby se obešel bez režiséra... Pod režijním (ne)vedením Víta Olmera zkrátka dobří herci obstojně hrají, špatní sice ještě nevyrábí nechtěné trapasy (jako v mladších "opusech" páně režiséra), ale také nic moc nepředvedou (Chytrová je ovšem herecky naprosto tragická už zde). Kromě lépe či hůře hrajících herců ve filmu citelně chybí daleko početnější herecký komparz... Když jsem Tankový prapor viděl poprvé, připadal mi velmi (a zbytečně) vulgární. Dneska vím, že taková je i předloha a v tomhle punktu tedy nikdo nic "nezefektňoval". Takové věci holt k vojně, zvlášť k té socialistické, evidentně patří. Přesto mám silný pocit, že se z předlohy vybíralo poněkud pubertálně, snad s pocitem že to tak "bude vtipnější" a "divácky přitažlivější". Pokud by kromě románku s "paní důstojníkovou" zůstaly už pouze dosluhující ruské tanky, buzerák, bláto, déšť, řvoucí lampasáci, vojenský dril v kontrastu se zjevnou nesmyslností, šlendriánem a absurditou, tak by to byl nepochybně daleko dospělejší film... Přesto je to i tak dílko vcelku koukatelné. Stojí za to, nehledat v něm primárně srandu a soustředit se spíše na to bláto... Jo a určitě si přečtěte knihu, je lepší alespoň o deset koňských délek... Celkový dojem: 60% Zajímavé komentáře: golfista, dewy, Ivoshek, Uhložrout ()
Pocítil jsem u této první české porevoluční hořké komedie podivnou lítost nad filmem, který je snad i součástí určitého folkloru a přitom se stal kultovním jaksi neprávem/nechtěně, jelikož je po všech stránkách poměrně slabý a dnes nedostojí ani sníženým nárokům. Zklamala mě hlavně zde už těžce vyvanulá, ve zdejších krajinách velmi populární poetika "tajtrlíkujících bolševiků", kde vychází se ctí snad jenom Donutil (ale i ten má mnohem lepší momenty v jiných filmech) a neschopnost odvyprávět tento příběh jinak než hranatě a bez jakéhokoliv pnutí mezi jednotlivými scénami, z nichž "kultovní" mi svou profláklostí připadala jenom jedna (k poctě zbraň). A vlastně filmu ani nemůžu přičíst k dobru nic moc campového (snad jenom Simonu Chytrovou), protože se sice jedná o rané devadesátky, ale neuměle maskované do raných padesátek, což při sledování působí ještě více odcizujícím dojmem. ()
Reklama