Réžia:
Sam PeckinpahKamera:
John CoquillonHudba:
Ernest GoldHrajú:
James Coburn, Maximilian Schell, James Mason, David Warner, Klaus Löwitsch, Vadim Glowna, Roger Fritz, Fred Stillkrauth, Véronique Vendell, Senta Berger (viac)Obsahy(1)
Americký režisér Sam Peckinpah (1925–1984) po svých profesionálních i osobních excesech hledal v polovině sedmdesátých let jen těžko práci v Hollywoodu, a tak ochotně přijal nabídku Wolfa C. Hartwiga, německého producenta, který se do té doby živil převážně výrobou erotických filmů, aby pro něho v jugoslávských exteriérech natočil adaptaci válečného románu Williho Heinricha „Trpělivé maso“. Zaujal ho pohled „z druhé strany“, drama těžce decimovaných německých vojáků na Tamanském poloostrově v roce 1943, a především téma, společné pro celou jeho tvorbu a nejvíc snad pro jeho mistrovský western Divoká banda (1969) – pohled na skupinu mužů na nesprávné straně, kteří uznávají pouze loajalitu jeden k druhému. Seržant Steiner (James Coburn) je vynikající a mnohokrát dekorovaný voják, ale válku nenávidí. Příchod nového velícího důstojníka, kapitána Stranskyho (Maximilian Schell) s jeho prušáckým nadšením, ho v tom jenom utvrdí. Steinerovi muži svého velitele slepě poslouchají a jeho nadřízení plukovník Brandt (James Mason) a kapitán Kiesel (David Warner), otupení vlekoucí se válkou, jeho svérázné jednání tiše tolerují. Železný kříž se stal posledním velkým Peckinpahovým dílem, působivou výpovědí proti válce. I když Peckinpah v evropských podmínkách nemohl pracovat se svým obvyklým štábem, jeho pečeť je patrná zejména v mistrovsky zvládnutých akčních sekvencích ukazujících válečnou vřavu. Na filmu také naštěstí nejsou vidět finanční problémy, do nichž se producent Hartwig na konci natáčení dostal a které Peckinpaha donutily k improvizacím. (Česká televize)
(viac)Recenzie (231)
Tento film som si uložil do hlavy ako "americký guláš". Americký preto, že americký pohľad na vojnové udalosti na východnom fronte je poriadne vzdialený nielen od európskeho pohľadu, ale aj od skutočnosti. Trochu som trpel pri tých deklamáciách, chlapáckych gestách, okázalosti a pátose. Ale pri akčných scénach som sa zasa rýchlo zotavil. A za guláš ho považujem pre zmiešanie najrôznejších motívov, takže konzument na výsledku ťažko odhadne, čo bolo pôvodným zámerom kuchára Peckinpaha. Aj keď tým výsledkom je pozerateľný, ľahko nadpriemerný film. ()
Peckinpahův rukopis naprosto zřetelný i ve válečném filmu. Místo ód na hrdinství tu máme sice hrdinu, ale válkou unaveného a otráveného. Kdo viděl finského Neznámého vojáka, mohl by si říct, že Aku Louhimies čerpal inspiraci právě v Železném kříži. Ale neřekl bych, válka je idealistickou hrou o spravedlnosti či právu jen v mysli těch, kteří ji rozpoutají nebo o ni diskutují v klidu kaváren. Na bojišti je to úplně něco jiného. Ale to je tak vše, co k tomu řeknu, páč jsem v žádný nebyl, tak držím hubu. Krok zatím tedy držet nemusím, díkybohu. Jako protiválečný výkřik pochopitelně vynikající a závěrečná půlhodina (jak je u Peckinpaha zvykem) opravdu velká síla. Coburn pak jako Steiner přesný, jen etudu po zranění bych vcelku i vyškrtl, byť chápu její kontrastní význam. Železný kříž má čtyři ramena... ()
aj ked ma pribeh velmi silne myslienky, dej ma az tak moc nechytil..styri hviezdy za strhujucu poslednu dvadsat minutovku. 70% ()
I takto může vypadat válka, válka která je o lidech. Nikoliv o velkolepých bitvách. A já vám ukážu, kde rostou železné kříže. ()
Trocha iný pohľad na druhú svetovú a v tomto je film osviežujúcim vánkom, lebo filmy o tých dobrých a tých zlých, tých máme plné sklady. Aj wehrmacht pozostával len z obyčajných vojakov a každý vnímal vojnu po svojom. A vojna prináša so sebou svoje paradoxy a nezmyselnosti - Nemci strieľajúci sami po sebe, ale aj Rusi resp. Sovieti vraždiaci sa navzájom. Tieto paradoxy mohli v čase natáčania pokojne súvisieť aj s práve ukončenou vojnou vo Vietname, pričom Američania sa tu stali Nemcami a Vietnamci Rusmi. Film vzhľadom na stopáž neponúka širší príbeh, skôr veľa konverzácií, takže pre mňa nejde o majstrovské dielo, ale určite ide o slušný vojnový či skôr protivojnový film. Čo budeme robiť, keď prehráme vojnu? - Pripravíme sa na ďalšiu. ()
Až na to, že Steiner je protoRambo, tak film je vcelu realistickým přiblížením válečného dění okolo jedné čety na Ruské frontě a do nitra této čety, přičemž se jedná o Německou stranu, tedy film se snaží ukázat trápení i na straně Těch, co to zlo způsobují ( trochu klasika Remarque - válka je mašinerie, vojáci s ní nesouhlasí, aneb jak přijít o iluze během dvou hodinách na frontě); fanouškům válečných dramat film doporučuji, zbytek by to mohl ve zdraví přežít a nenudit se... ()
Už jsem viděl i lepší válečné filmy. Jedna slušnější akce na začátku a pak až do Stranskyho podrazu ticho po pěšině (i v zákopech), což pro válečný film není nejlepší vizitka. Při postupu skrz obsazené (resp. znovudobité) území se sice něco děje, ale umím si představit líp vypointovaný konec. Je to přesně mezi třemi a čtyřmi, ale za ty blbosti ala při bombardování řešíme podpis kvůli vyznamenání kapitána, při ústupu zase nemá německý colonel na práci nic lepšího než filosofovat. A rozkazy asi udílí papoušek... ()
SAMA PECKINPAHA uznávam,poznám,rešpektujem a nepamätám si,kedy som videl takýto surový,brutálny,nekompromisný pohľad na vojnu,ktorá v tomto prípade človeka vyšťaví na maximum,už pri geniálnych úvodných titulkoch som vedel,že Sam prinesie filmový zážitok,ktorý sa rovná intenzívnemu,vyčerpávajúcemu dvoj hodinovému besneniu,kde rýchle tempo strieda pomalé,inak strih je v jeho filmografii podstatný jav! Výborní,najmä COBURN,SHELL a MASON! ()
Další z válečných filmů, který mě takřka vůbec nebavil. Nuda se špatnými hreci a ještě hůře udělanými akčními scénami. ()
Peckinpahova tvorba je zajímavým způsobem rozkročena mezi minulostí a budoucností. Právě na Železném kříži se to dá velmi dobře vysledovat. Technickými postupy, především ultra-rychlým střihem, střídajícím se s efektními zpomalovačkami, předbíhá film dobu bezmála o několik desetiletí. Avšak v rovině narativu se ohlíží zpět. A teď nemám na mysli zasazení příběhu do období 2. světové války. Hlavní postava Steinera, symbol autorových názorů, postojů i životní filosofie, jako by snad ani nebyla z dvacátého století. Je přenesena do válčícího Německa z dob dávno minulých, téměř zapomenutých. A ať již její vidění světa založené na cti a pevném charakteru sdílíte, či je vám proti srsti, stejně ve vás nakonec vzbudí určitý druh obdivu. Jako ostatně vše, co je ve své jedinečnosti vzácné. ()
Peckinpahov pohľad na vojnu je realisticky drsný, neuveriteľne pôsobivý a znamenite natočený. Mnou roky opomínaný snímok ma vtiahol do deja od prvej do poslednej minúty. ()
Typický Peckinpah s oblibou v násilí a zobrazování násilí. Příběh kohoutího sváru kapitána a četaře, z nichž jeden je namydlinkovaný teoretik a druhý drsný praktik, s nějakým tím, aby se neřeklo, pozadím jakože ti Němci byli fakt jinak zlí a válka zlá a nesmyslná, Pár dobrých válečných akcí, ale celkově bez napětí, atmosféry, čehokoliv, co by mne drželo. ()
Film a žáner, pre ktorý Peckinpah vynašiel svoj naturalizmus. Kto iný toto môže vymyslieť. Druhá svetová z pohľadu pár Nemcov tlačených do kúta Rusmi a rozdielnosťou dôvodov, pre ktoré bojujú. Ideály, nepríjemná povinnosť, či kúsok kovu symbolizujúci zachovanie pýchy, ktorá tvorí štandard v aristokracii. V sutinách utrpenia sa ťažko hľadá charakter, ale smrť čaká na každom kroku. Ako sa tu už opakovane spomínalo, absencia nemčiny dojem trochu kazí, ale napriek tomu je pre mňa silnejší než v tom klasickom westerne a klasickom hixploitation, ktoré som od Sama zatiaľ videl. ()
Hodně zajímavej film. Skvělá kamera, která celej film dělala hutnější a jako celek mi tenhle film přijde jako docela velký psycho. Rozhodně netradiční válečnej film, nejen díky tomu, že hlavními protagonisty jsou Němci. ()
Téma stvorená pre Sama Peckinpaha. Ten jeho chlad a strohosť tu veľmi príhodne násobia celkový dojem. Vojnový film, ako sa patrí. ()
Tak já nevím, co to vlastně mělo jako být... Realistický válečný film ne, protože na tom je tam moc nesmyslů. Psychologický film taky ne, na to jsou zase dialogy dost stupidní. dobrodružný? to už by šlo. Peckinpah byl dobrý režisér na westerny, ale ne vždycky se dají příběhy postavené pro western naroubovat jinam... tuplem ne na východní frontu roku 44. Coburn je určitě charismatický chlapík a velitele čety průzkumáků bych mu i věřil (až na některé až podezřele oduševnělé promluvy), ale co všechny ty papírové figurky okolo (aristokratický kapitán, teplý poručík, chytré ruské zajatkyně)..... Kdo chce válečný film z německého pohledu, měl by spíš sahnout po filmech jako jje Stalingrad nebo ještě spíš po Das Boot. ()
Je to skutečně syrový válečný film, cosi jako "na východní frontě klid" za 2. světové války - vojáci dávno přišli o všechny iluze a snaží se jenom přežít, což se samo o sobě stává čím dál těžším. Problémem tohoto filmového počinu je aspoň dle mne přílišná vypravěčská odtažitost - postavy ve snímku vystupující jsou v podstatě ploché a většina jich umře dřív než se o nich stačíme něco bližšího dozvědět. Ani u prokreslenějšího titulního hrdiny Steinera nejsou uspokojivě vysvětleny motivy jeho činů, a zdá se, že by asi nebylo marné nahlédnout do románové předlohy Železného kříže. Ale i tak, tento netradiční žánrový film potěší všechny fajnšmekry. ()
Skvěle syrový válečný film dokonale ukazující, že vojáci na západní frontě se měli mnohem lépe i v těch nejlepších bojích, než nacisté na ruské frontě. Stainer není typický hrdina amerických válečných filmů, jako například kpt. Miller z Saving Private Ryan. Je to drsný Soldat se kterým si válka nebrala servítky a on si je teď s nikým také nebere. Vyzdvihl bych především výkon Maxmiliana Schella v záporné roli a vynikající konec ala western,... i když jsme na východě:) ()
Už trošku starší válečné drama, ale celkem mě zaujalo. Ale víceméně to bude hlavně tím, že se většinou na válečná dramata nedívám, čili jednou za čas podobný film neuškodí. Zároveň ale nemůžu říci, že bych si chtěl někdy v budoucnu pustit tenhle film znovu. Hm, ušel, říkám si, ale mohl jsem vidět spoustu pro mě zajímavějších věcí, a když se budu chtít na něco koukat znovu, tak určitě pro takové chvilky se dokážu vybrat zajímavější kousky. ()
Nejlepší německý válečný film. Nejzajímavější válečný film, který jsem doposud viděl. Veškerá absurdnost, špína, zoufalství a brutální syrovost války, stejně jako děj filmu a jeho vyprávění, je ohromující jednak svou velkou realističností a originálností s patřičně bohatou režií Sama Peckinpaha. Speciálně pak, akčních sekvence, střih a téměř až magická atmosféra. Jamese Coburnova postava četaře Steinera je geniální po všech stránkách (skvěle zahraná). Nikdy nezapomenu na jeho snahu vyvést z války všechno a všechny ("ukážu vám, kde rostou Železné kříže"). No a scéna kdy vojáci z kruté války plné hrůz objeví plnou chatrč krásných dívek jak v ráji, mě opravdu dostala. Kdo film nevyděl, tak nevyděl pořádný válečný film. ()
Reklama