Réžia:
Masajuki SuoScenár:
Masajuki SuoHrajú:
Kódži Jakušo, Tamijo Kusakari, Naoto Takenaka, Eri Watanabe, Jú Tokui, Hiromasa Taguči, Hideko Hara, Akira Emoto, Masahiro Motoki, Misa Šimizu, Kunihiko Ida (viac)Obsahy(2)
Shohei Sugiyama (Kōji Yakusho) je úspěšný slušně vydělávající muž, s domem na předměstí, oddanou manželkou Masako, (Hideko Hara) a náctiletou dcerou Chikage (Ayano Nakamura). Pracuje jako účetní ve firmě v Tokyu. Přesto, že patří k úspěšným lidem, Sugiyama začíná cítit ve svém životě prázdnotu, ztrátu směru a propadá depresi. Jednoho večera, když se vrací domů tokyjským metrem, zahlédne krásnou ženu tančící v taneční škole. Je to Mai Kishikawa, (Tamiyo Kusakari), známá tanečnice v Západní taneční škole. Sugiyama je jí uchvácen a rozhodne se zapsat do tanečního kurzu, aby ji mohl lépe poznat. Sugiyamův život se okamžitě změní, jakmile začne brát lekce. Spíše než Mai, je jeho učitelem Tamako Tamura (Reiko Kusamura), který se stane jeho významným rádcem. Setká se se svými spolužáky. Tokoichi Hattori (Yu Tokui) tu je, aby okouzlil svoji manželu a Masahiro Tanaka (Hiromasa Taguchi) se zapsal, aby zhubnul. Setká se s dalším instruktorem Toyokem Takahashim (Eriko Watanabe). Zjistí také, že jeden z jeho kolegů z práce Tomio Aoki (Naoto Takenaka) chodí pravidelně do tanečního studia. Aoki, který je v práci neoblíbený pro svůj nekompromisní přístup, je odhalen při svém tajném životě dlouhovlasého (v paruce) tanečníka. Přestože je od Mai vydálen, taneční hodiny v něm probouzí bláznivou lásku k ní. Jeho tajemství tím pádem musí býd střeženo dvojnásobně. Nemusí tajit lekce pouze před svojí ženou, ale také před svými přáteli a kolegy v práci. Navštěvování kurzů Západních tanců je navíc pro tradiční japonskou kultutu nepřijatelné. (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (1)
Recenzie (28)
Japonský megahit, který samozřejmě za velkou louží nepříliš zdatně okopírovali. Příčiny neúspěchu Americké verze jsou v násilném přenesení specifické sociální a kulturní Japonské mentality. Proto má příběh o tanci, jež prosvětlí šeď života i silný sociální náboj. Vystihuje totiž problémy současného Japonska. Ale nebojte, vypráví to poutavě a pokud Vám nevadí absence pozlátkových hvězd, užijete si i pár kvalitních tanečních čísel. Jenom ten sentiment... ()
Kdysi jsem viděla předělávku s Richardem Gerem, ale musím říct, že tento originál je rozhodně o dost lepší. Je v něm humor, lidskost i láska k tanci a vše je tak přirozeně podáno, že si mě film velmi rychle získal. Když říkám „přirozeně“ myslím tím obzvlášť to, že film zbytečně nezabředává do velkých vztahových dramat. Rozpory jsou spíše v podtextu a filmu se velmi daří seznamovat pomaloučku diváka se všemi postavami, tak aby si nakonec všechny získaly určitou míru pochopení. Postavičky jsou to různorodé – krásná, ale zpočátku extrémně rezervovaná učitelka tance Mai Kišikawa, kterou bych nazvala „ledovou královnou“; výstřední tanečník latinskoamerických tanců Aoki s parukou na hlavě, který se skrz tanec snaží uniknout ze spořádaného pracovního života do vlastního světa, ale jeho vystupování většinu lidí odpuzuje; hubatá a rázná tanečnice Tojoko, která někdy dřív mluví než přemýšlí; obtloustlý a upocený student tance Tanaka, kterému tanec doporučil doktor, aby zhubnul, ale zároveň by moc rád získal sebedůvěru a dokázal, že není jen upocený ubožák; naprosto andělská instruktorka tance Tamako, která má svatou trpělivost a všechny s úsměvem podporuje… Zajímavých postav, které navíc v průběhu filmu projdou určitou proměnou, je dost a dost, a všechny dohromady tvoří moc hezký pohled na drobný kolektiv jedné večerní taneční školy. Ve středu samozřejmě stojí hlavní postava – japonský firemní účetní Sugijama, který přestože vede spokojený život a miluje svou rodinu, zatouží poznat tajemnou a krásnou Mai Kišikawu, jejíž postavu opakovaně zahlédne v okně tanečního studia, a zapíše se kvůli ní na hodiny tance… Brzy se ale ukáže, že mu opravdu tanec a místní lidé přirostli k srdci, a že zdaleka nejde jen o Mai, přestože i k ní si nakonec nalezne cestu… V kostce je to moc hezký a lidský příběh, tak jak to zkrátka Japonci umí. Rozhodně není divu, že film tehdy získal ocenění nejenom v Japonsku, ale i v zahraničí… P.S.: Co mě ovšem zaráží a bohužel i znechucuje, je údajný „oficiální text distributora“ zde v popisku. Nejen, že o některých ženských postavách/herečkách píše v mužském rodě, ale i celkově je plný obsahových i gramatických chyb a zcestných informací. Zdá se, že pisatel nejenom film neviděl, ale neví ani nic o Japonsku (například: že by západní společenský tanec byl v Japonsku „nepřijatelný“, to je opravdu dost přehnané a mylné tvrzení) a zároveň ani neumí psát správně česky. No hanba. Větší paskvil jsem už dlouho nečetla a jak tak na to koukám, zdá se, že někdo pouze hodil cizojazyčný text do překladače a neměl ani snahu to zkontrolovat. ~(4,3★)~ ()
Je to dosť dobrá dráma z tanečného prostredia. Má celkom dobrý príbeh o mužovi v strednom veku, ktorý má milujúcu manželku, vzornú dcéru a dobre platenú prácu, ale napriek tomu cíti, že mu niečo chýba a jeho život sa dostal do úplného stereotypu. No keď si vo vlaku, cestou z práce všimne mladú zamyslenú ženu, ktorá pozerá z okna tanečnej školy, zaujme ho a predsa sa len časom skúsi zapojiť do tanečného krúžku, aby bol blízko nej. Ale na jeho prekvapenie tancu úplne prepadne a jeho život konečne získa potrebný náboj. So spracovaním som nadmieru spokojný, získalo si ma to už od samotného začiatku, výborný hlavný hrdina, ktorému sa nedá nefandiť a skvelo podaná tanečná tématika, pri ktorej je skutočne radosť pozerať na to, ako sa z nesmelého muža, ktorý nevie správne urobiť ani krok a tanec berie skôr len tak vlažne postupne stane jeho milovník, ktorý nemá problém sa zapojiť aj do súťaže a samozrejme ho to celé výrazne zmení, ale len k lepšiemu. K tomu plno výborných postáv, ktoré tu majú svoj význam a samostatnou kategóriou je vzťah k mladej učiteľke, ktorý bol spočiatku tým jediným, čo mi nesedelo, ale v druhej polovici ma to nielen začalo baviť, ale navyše som tento jediný počiatočný nedostatok dokonca aj spätne docenil, pričom musím pochváliť, že sa táto línia nevyberie romantickým smerom, to by celkovú atmosféru výrazne narušilo. A čiastočným prekvapením je, že rodinná línia hlavnej postavy tu má len minimum priestoru, čakal som, že to bude mať výraznejší priestor, ale to nie je žiadnym problémom. Hlavne, že sa to celé nesie vo veľmi príjemnej atmosfére a je sa na čo pozerať od začiatku až do konca. A síce sa nepovažujem za žiadneho milovníka tanca, ale musím uznať, že v tomto filme je na všetky tie tance od najmenej výrazných až po tie súťažné radosť pozerať. Herecké obsadenie je výborné, môj obľúbený Koji Yakusho v hlavnej úlohe, tradične zábavný Naoto Takenaka a nespočet veľmi dobrých vedľajších postáv, tu mi jednoducho sadli úplne všetci. S réžiou a technickou stránkou som nadmieru spokojný, príjemná atmosféra, k tomu nejaký ten prirodzený humor a dramatické momenty, tu nemám čo vytknúť. Remake som videl už dávnejšie a je to presne ten typ filmu, ktorý neurazí, ale po chvíli sa naň zabudne, no tento originál je očakávane úplne iná úroveň. Plné hodnotenie dať nemôžem, predsa len to nie je môj typ zápletky, ale zároveň až na nejaké detaily tu nemám najmenší problém, veľmi dobrý film. 79% ()
Krize středního věku byla stěží někde zpracována tak chytlavě jako v tomto pohádkově dokonalém příběhu. Pohádkovost evokuje námět se kterým se nedalo vyhnout některým žánrovým klišé, oproti běžným limonádám však zde působí upřímně a naprosto přirozeně. O to se zasloužilo zejména vynikající obsazení, kde krom tradičně bezchybného super-versatilního Kôji Yakusha září prakticky všechny vedlejší postavy. Jeden z nejsympatičtějších filmů pod Sluncem. ()
Nenáročný, již trochu zastaralý vhled do mírné rebelie proti stereotypu po japonsku. Západní tance jsou něco jako u nás travesty show v ruském jazyce -- nevlastenecké a vyvolávající když ne pohoršení, tak chichotání. Neřeší se vlastně žádná krize a už vůbec ne drama, které je v žánrech netuším proč. Aha, tuším, hranému filmu se v japonštině říká pro odlišení od anime "dorama". Jinak jsou ale problémy neproblematické, překážky lehce překonatelné a konec je rozuzlení nezauzlovaného. /// OK, zase mě nejvíc bavil Takenaka. Hraje magory, ale až nejaponsky nepřehrává, krása. Potvrdil se mi v topce. ()
Reklama