Réžia:
Sam PeckinpahScenár:
Rudy WurlitzerKamera:
John CoquillonHudba:
Bob DylanHrajú:
James Coburn, Kris Kristofferson, Richard Jaeckel, Katy Jurado, Chill Wills, Barry Sullivan, Jason Robards, Bob Dylan, R.G. Armstrong, Luke Askew, John Beck (viac)VOD (2)
Obsahy(1)
Píše sa rok 1881 a časy sa rýchlo menia i v Novom Mexiku. Pat Garret si uvedomuje, že éra divokého západu a jeho slobody sa nezadržateľne chýli ku koncu, dáva sa preto do služieb zákona a vydáva sa po stopách svojho starého priateľa Billyho Kida, aby ho zabil...Autorom hudby k tomuto kultovému westernu Sama Peckinpaha je Bob Dylan, ktorý si vo filme aj zahral epizódnu úlohu. (RTVS)
(viac)Videá (1)
Recenzie (219)
Pohodová nostalgie divokého západu. Příběh Billyho Kida je pro filmaře vděčné téma. Přece jenom, byl to pistolník s největším prokázaným bodycountem slavné éry západu. Jen je vždy, tento film nevyjímaje, tak trochu heroizován. Z úchylného vraždícího zakrslého maniaka se ve filmu stává urostlý zbojník, kterému ženy samy padají do náruče a muži ho obdivují. Ale to vlastně není pro film samotný podstatné. Dle mého skromného názoru, nejlepší film Sama Peckinpaha. ()
Pár dojmů: příliš volná režie, slabě uspořádaný děj a postavy nedrží pohromadě, otravně moc melancholie a tesknivých melodií, Dylan je tu před kamerou rušivý dřevo, přes hlubší význam a zajímavý dobový kontexty ve mně tenhle Peckinpah bohužel nerezonuje, nesedlo si to (narozdíl od Wild Bunch a Cable Hogue). ()
Pat Garrett A Billy The Kid je film, který má duši. Nejenom atmosféru, ale prostě duši. Blb Dylan, kterého jakž takž uznávám jako umělce a jako osobou jím zlehka opovrhuji, si u mě svojí prací na tomhle filmu šplhnul. Hlavně hudbou, samozřejmě, ale i po herecké stránce to bylo fajné. Další (tehdy ještě) hudebník Kris Kristofferson se rázem pasoval na nejlepšího Williama H. Bonneyho jaký kdy navštívil filmové plátno, aby na něm s nenuceným úsměvem jen tak mezi řečí rozdával olověné pozdravy. Takováhle postava si přímo říká, aby kolem ní vznikl film s právě takovým duchem - všichni se znají, jsou přátelé na život a na smrt; s tou si pak navzájem domlouvají rande, aby svými posledními slovy jen stvrdili, že jim tenhle život stál za to, že to stejně nemohlo dopadnout jinak, a že je to vlastně tak nějak v pohodě. Na druhé straně stojí partička bohabojných američanů, která tyhle hrdiny svojí doby uznává a nemá z nich strach... A kdesi mezi nimi je ta zřejmě nejhlavnější postava - James Coburn alias napůl ex a napůl stále ještě amigo, uvězněný mezi dvěma světy a dobře si vědom, že vlak už ujíždí. A přesto, že to nové město nikdy nebude to kam patří, nejde z toho vlaku vystoupit. Všechno násilí, které se během těch dvou hodin uděje, pak působí zcela přirozeně, jako něco s čím není třeba bojovat nebo čím se cítit pohoršen. I tomu zmetkovi Billy Kidovi by se to všechno najednou dalo odpustit... Z toho všeho si pro sebe dávám dohromady stručný závěr - magie filmu v praxi a výborný western k tomu. 80% ()
Celkom som sa na tento film tešil. Sam Peckinpah síce doteraz naplnil moje očakávania iba Divokou bandou a objednávkou hlavy Alfreda Garciu, ale Coburn, Kristofferson, Dylan, Jurado a dokonca aj Ch.M. Smith sľubovali slušný zážitok. Nakoniec bol z toho uspávankový western, v ktorom ma zaujalo iba používanie šibenice deťmi na húpanie sa a Dylanova hudba (nie hranie, pretože hrať nemal čo). Na to však nebolo potrebné nakrúcať dvojhodinový film. Kristofferson ma presvedčil, že spievanie mu ide omnoho lepšie než hranie a Coburn, ten nevie ani spievať. Dokonca aj vášnivá Katy Jurado z filmu Na pravé poludnie sa mihne na pár sekúnd ako brokovnicou ozbrojená odpudzujúca matróna. Po tom všetkom ma už neprekvapilo ani používanie nespotrebovaných zvyškov krikľavočervenej farby na účely vytekania z otvorov po guľkách. ()
Táto klasika zreje časom ako dobré víno. Príbeh dvoch priateľov. legiend Západu, kedy sa každý z nich ocitne na opačnej strane zákona, je filmová lahôdka. Dynamický dej, skvelá réžia, špičkové herecké výkony a hudba Boba Dylana s jeho Knockin' on Heavens door, to jednoducho nemá chybu. Film je napínavý a zaujímavý až do samotného záveru. Nájde sa v nej napriek tomu dostatok miesta pre silnú melanchóliu, ktorá vzťah dvoch mužov a bývalých kamarátov, ktorí sa teraz zhodou okolností ocitajú na opačných stranách zákona, robí výnimočným. Kris Kristofferson je síce starší než bol William Bonney v skutočnosti (ten sa dožil len 21 rokov), ale tej postave dal presne to čo by mala mať, to je tvár ľudového hrdinu, ktorý bojuje za slobodu predovšetkým po boku Mexičanov a tiež tvár plnú chladnokrvnosti. Kto má rád westerny, nesmie si tento film nechať ujsť. ()
Galéria (60)
Fotka © Metro-Goldwyn-Mayer (MGM)
![Pat Garrett & Billy the Kid - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/413/160413914_7a968e.jpg)
Zaujímavosti (18)
- Krisu Kristoffersonovi bylo během natáčení 36 let. Postava, kterou ztvárnil, byla přitom ve věku 21. (JayZak)
- Scéna hledícího Pata Garretta (James Coburn) do rozstřeleného zrcadla má nejspíše reálný předobraz. Scenárista filmu Rudy Wurlitzer vypověděl, že během jedné návštěvy Sama Peckinpaha v Durangu se z režisérova bydlení ozval ženský křik a výstřel. Když s Bobem Dylanem (Alias) vešli dovnitř pokoje, spatřili nahého režiséra hledět do poničeného zrcadla, s pistolí a lahví kořalky v dlaních. (TheDude)
- Sam Peckinpah najal Donnieho Fritse pro roli Beavera jako laskavost Kristoffersonovi, který s Fritsem dlouhá léta coby hudebník spolupracoval. Beaver, který byl obsazen jako člen bandy Billy The Kida, neměl žádné řádky ve scénáři, tak jen opakoval to, co někdo zrovna říkal. (JayZak)
Reklama