Réžia:
Ingmar BergmanKamera:
Gunnar FischerHudba:
Erik NordgrenHrajú:
Gunnar Björnstrand, Bengt Ekerot, Nils Poppe, Max von Sydow, Bibi Andersson, Inga Gill, Maud Hansson, Inga Landgré, Gunnel Lindblom, Bertil Anderberg (viac)VOD (1)
Obsahy(2)
Rytier Antonius Block sa vracia domov z krížovej výpravy, svoju zem však nachádza spustošenú morom. Smrť, ktorá ho navštívi, mu oznámi, že jeho dni sú zrátané, predtým ho však čaká ešte jedna šachová partia. (RTVS)
Recenzie (474)
dokonáno jest ()
Vo filme je krásna hlavne ta silne ponurá atmosféra, očakávanie temnoty, prípadne pre niektorých, ale fakt iba pre niektorých, hľadanie svetla, hľadanie pravdy a hľadanie cesty z tejto temnoty. V spojení s perfektnými hercami to má silné grády. Komediálna čast bola podla mna nesympatická a zbytočná, teatrálne scény taktiež. Navzdory tomu, na to, že má film 57 rokov, ide o skvost, európsky skvost. Hodnotenie: 80% ()
Není moc filmů s takovouto atmosférou. Příchod flagelantů je naprosto magický, stejně jako setkání s čarodějnicí. Zaujal mne i křižák, který ztratil svou víru a hledá Boha v zoufalosti i u Satana. Mnoho otázek a minimum odpovědí. Přese všechno intelektuální dusno je snímek pořád dobře koukatelný, a to je na něm nejcennější. Vynikající. 90% ()
Výborná středověká atmosféra, skvělé herecké výkony jistá Bergmanova režie. Super myšlenky. Jen to všechno v těžce stravitelné formě, proto 4 hvězdy. ()
Film vypráví o rytíři jménem Antonius Block, který se se svým sluhou Jönsem vrací z křížové výpravy, na kterou ho vyslal bývalý seminarista. Potkává se se Smrtí a začíná s ní hrát šachy proto, aby odložil svou smrt. Během tohoto času se snaží dospět k přesvědčení, zda Bůh je poznatelný a pokud ano, chce se o něm co nejvíce dozvědět. Jeho sluha je agnostik, pohrdá Bohem i vírou, žije prázdný život, ale je ještě stále schopen zachránit druhému život. S těmito dvěma hrdiny se potkává komediant Jof se svou ženou a dítětem a o všichni společně putují do rytířova domova, kde čeká na rytíře jeho žena. Ale stále je tu přítomná Smrt, které se nedá utéci a je otázka, kdy Block vzdá nevyhratelny zápas a prohraje šachy. Celý děj je zasazen do středověku a na pozadí se odehrává drama šířící se morové rány. Režisér jakoby věděl, že Bůh je, ale neví, jak ho poznat. A také každý z jeho hrdinů přistupuje k víře zcela jiným způsobem. Závěrečné nevyhnutelné setkání se smrtí může každý divák chápat jinak a je to spíše filmový obraz, který nabádá každého k přemýšlení. Přestože ve filmu jde o vážné téma, je pojato s úžasnou lehkostí, zvláště první polovina filmu hýří inteligentním humorem a po skončení filmu se dostaví pocit spíše naděje než deprese. Skvělá režije a herecké výkony jsou umocněny působivou kamerou a vhodným hudebním doprovodem. Film je skvostem filmografie minulého století. ()
Asi většinu z nás zajímají otázky týkající se podstaty existence na tomto světě a samozřejmě také otázky smrti a co po ní následuje. Film Sedmá pečeť se zabývá smrtí a věčným bojem, který s ní vedeme, otázkami víry a smyslem života. Velice se mi zde líbí metafora spočívající v šachovém zápasu s personifikovanou smrtí a takřka katarzní závěr. Kdyby byla Sedmá pečeť krapet stravitelnějším snímkem, neváhal bych dát 5 hvězdiček. ()
No tak jsem to asi zase já, kdo půjde proti proudu. Nevím, co se komu na tomhle filmu mohlo líbit. Jediný, co tam bylo fakt vymakaný, bylo zobrazení samotné smrti - ten chlap to fakt měl ušitý. Ten nápad s hraním šachů se mi taky líbil, stejně jako celkové zpracování té doby. Ale bylo to celkem o ničem. A když říkám o ničem, tak tím myslím, že polovina věcí byla nesmyslné kecání a filozofování a to bylo hrozně nudný a zdlouhavý a mě to nutilo koukat pořád na hodinky. ()
Výborný, divácky náročný film, který má co říci a rozhodně patří do Zlatého fondu kinematografie a k tomu nejlepšímu, co Bergman natočil. ()
Veľmi slabé 3 navyše bez poriadneho konca. Celkom sklamanie. Pár dobrých scén. Bergman to však ako filmár vedel. ()
Tohle není drama ale deprese. Bergman třeba umí, je uznávaný, -tak asi umí-, ale divím se že lidi jeho filmy baví. Máme slunce, Švédi jsou vtipálci, ale on řeší pořád jen tmu, tmu, tmu. ()
Já tam viděl i nadhled,ironii... ()
Vizuálně strhující film a jedna z nejpůsobivějších záležitostí, kterou jsem kdy viděl. Skvostná atmosféra, strhující interakce rytíře a Smrti a naprosto dokonalí Bengt Ekerot (zejména) a Max von Sydow. Lahůdka, které jsem se dlouho vyhýbal. A ani v tomto případě k tomu nebyl jediný důvod. Úchvatná záležitost. ()
Antonius Block „Prázdnota je zrcadlo obrácené k mé tváři.“ Zbrojnoš Jons: „Ať se otočíš jak chceš, vždycky máš řiť vzadu.“ Je hanba priznať si, že nepoznáte tvorbu Bergmana? Rozhodnutie padlo, treba začať niekde v úvode a niečím výnimočným. Treba uznať, že aj po mnohých rokoch film nestráca výpovednú hodnotu – je v ňom obsiahnutých mnoho metafor, alegórií a biblických odkazov. A je to naozaj silný pocit. Možno som ako divák zlyhala, nedokázala som si film pozrieť na jeden, ani na dva razy. A možno aj to je účelné, máte čas zamýšľať sa, hľadať a vnímať. Predpokladám, že toto je ten druh filmu, v ktorom si každý divák nájde niečo svoje a tie obrazy sa každého inak bytostne dotknú. Ja som si uvedomila, že stredovek vlastne stále trvá, ľahko nájsť v sebe, aj okolo nás ľudí s podobnými vlastnosťami. Vedieme rozhovory so Smrťou a chceli by sme si kúpiť čas. ()
Opravdova klasika na kterou uz asi nikdy nezapomenu. Film ve me vyvolal velmi hluboke a silne pocity. Je to opravdove mistrovske dilo, ktere si zasluhuje to nejvetsi uznani. Hledani smyslu zivota, smireni se smrti, nalezeni Boha a pochopeni toho ze nic neni jiste je co film naznacuje, ale neodpovida. Cira genialita a tezky kalibr na poli filmoveho umeni, protoze tomuto skvostu se film neda rikat, je to umelecky klenot. ()
Ty úvahy o smyslu života, o Bohu a víře a ostatních "základních otázkách," to jsem ještě pochopil a dokonce se mi to moc líbilo. Smrťák má neodolatelné kouzlo osobnosti ( :) ) a rozhodně filmu nemůžu upřít jeho kvality. Proto nedostal tři hvězdy, tedy průměrné hodnocení pro průměrný film. Ovšem už nemohu říct, že jsem pochopil film jako celek. Přišlo mi to, že na konci do sebe měly zapadnout jednotlivé díly skládačky, které sice zapadly, ale místo výsledku jsem dostal error... A proto nemůže dostat ani pět hvězd. Tohle je prostě nad rámec mého současného chápání. Myslím, že kleopatra to s tím zavařením mozku vystihla naprosto přesně. Kéž by můj mozek měl takovou kapacitu, aby dokázal pochopit, aniž by se přehřál. Třeba za pár let... ()
Tento film patří naprosto právem do Top200 nejlepších filmů (a Top250 na IMDb), výjimečný film. Brilantní scénář s mnoha úvahami a otázkami, mistrovská režie a vynikající herecké výkony, za vyzdvihnutí stojí skvěle minimalistický Max von Sydow a Bengt Ekerot v roli smrti. Ve filmu je mnoho úžasných, pamětihodných scén. ()
„Cítíme, že se něco blíží, ale netušíme co.“ Sedmá pečeť je považován za jeden z nejvýznamnějších filmů dějin kinematografie a je rozhodně Bergmanovým nejznámějším a nejpropíranějším snímkem. Již z prvního záběru dýchne na nás velkolepost Sedmé pečetě. Monumentální hudba se mísí se skvělými hereckými výkony zasazenými do jaksi vznešeného středověkého prostředí. Následuje jedna z nejznámějších kinematografických scénografií, kdy hlavní hrdina hraje šachy se smrtí na pobřeží moře. Tento motiv se prolíná celým filmem až do jeho konce. Osobně mě zaujaly na začátku filmu se objevující přechody mezi záběry přes bílou a ne přes černou, jak jsme zvyklí. Snímek se dotýká snad všech životních otázek jedince. Co je po smrti? Existuje Bůh? Kde ho hledat? Co v životě dělat, aby neměl člověk pocit vlastní nanicovatosti? Jak vydržet sám se sebou? „Ať se otočíš, jak chceš, vždy máš řiť vzadu.“ Jak žít se ženou? Jak dělat umění a zároveň se uživit? „Zdejší lidi umění moc nezajímá.“ Nejpalčivější otázkou zdá se ta ohledně hledání Boha. Antonius se ho snaží najít za každou cenu, setkal by se dokonce i s ďáblem, jen aby se o Bohovi dozvěděl něco konkrétního. „Víra je hrozné utrpení. Jako kdybys milovala někoho, kdo je ve tmě, kdo se ti ale neukáže, ať voláš, jak chceš.“ Antonius se táže i smrti, kde by našel Boha, ta mu odpovídá, že je nevědoucí. Což podle mě metaforicky znamená, že smrtí se nic nedozvíme, že smrt nám neodpoví na otázky. Avšak Antonius, „posílen“ bezprostřední konfrontací se smrtí, snaží se hledat odpovědi na palčivé otázky jeho bytí jaksi usilovněji než dříve, snaží se jít více do hloubky, je tedy snad člověk opravdu schopen hodnotného zamyšlení se nad životem až když neodkladně čelí jeho konci? Film se také často dotýká tématu soužití s ženami. „S ženskými je peklo a bez nich taky.“ Bergman taktéž otevírá téma, co je vlastně láska, tvrdí, že jde o chtíč, že láska je nemoc, ze které se naštěstí dříve nebo později vyléčíme (na rozdíl od moru, na lásku zemřelo jen pár jedinců). „Panebože, proč jsi nám dal ženy?“ Sedmá pečeť patří rozhodně k pozoruhodnějším Bergmanovým filmům, další zhlédnutí je podle mě nutností. „Nelituji ničeho, ale jsem unavený.“ ()
Když přemítat o smrti, tak jedině s Bergmanem – na víc mi ani tentokrát nestačí slova. (Ta dychtivá tvář bezejmenné Dívky v jejich posledních okamžicích…) ()
Jak přelstít smrt když Vám stojí za zády? Po mém prvním setkání s filmovým mistrovstvím Ingmara Bergmana velká spokojenost. Tento film odehrávající se v kraji, kterou prochází morová nákaza, není jen obyčejným filmem ze středověku, i když z něho středověká atmosféra dýchá každým coulem (viz třeba scény s potulnými kejklíři či ukazující upalování "čarodějnice"). Není to jen standardní art film, ač onen černobílý vizuál je velmi působivý. Nejsilnější za mě je ale ono samotné rozjímaní rytíře Antonia o smrti a nicotě. Rozjímání na jehož konci nezbývá než přitakat: "dokonáno jest". ()
Pro mě zatím nejlepší Bergman. Úžasně vystižená středověká atmosféra apokalyptické zkázy a úpadku. Narozdíl od jiných mistrových filmů mi symbolika v Sedmé pečeti přišla poměrně srozumitelná. ()
Reklama