Réžia:
Zdeněk JiráskýScenár:
Josef KurzKamera:
MCCHudba:
Katarína MálikováHrajú:
Mikuláš Bukovjan, David Uzsák, Alexandra Borbély, Marek Geišberg, Vladimír Hauser, Marek Pospíchal, David Punčochář, Peter Šimun, Luboš Veselý, Éva Bandor (viac)VOD (3)
Obsahy(1)
Kryštof je mladý budúci novic, ktorý žije na prelome 40. a 50. rokov minulého storočia v komunite mníchov v pohraničí a zdieľa s bratmi ich život v pravde. Kryštof utiekol do kláštora nielen pre svoju vieru v Boha, ale aj pre konflikty s otcom a politické pomery po februárovom prevrate. Popri mníšskom živote sa venuje prevádzačstvu – je jedným z posledných článkov v reťazi, ktorou sa prenasledovaní komunistickým režimom dostávajú cez hranice do Nemecka. Pri jednom z nočných návratov do kláštora je svedkom brutálneho zásahu policajných zložiek proti skupine študentov a tej istej noci je zároveň zlikvidované aj spoločenstvo mníchov, v ktorom žil. Miesto, do ktorého vkladal svoje nádeje a vieru, je zničené. Kryštofov zúfalý útek rozvrátenou vysídlenou krajinou je miestopisom vtedajšieho Česko-Slovenska aj márnym hľadaním internovaných bratov. Kryštof sa stáva štvancom, no v jeho beznádejnej situácii mu poskytne pomoc mladá žena Johana na šumavskom statku. Jej rodina odmietla kolektivizáciu – otec spáchal samovraždu a brata poslali na nútené práce do bane. Johana ukryje Kryštofa v stodole, ale vo chvíli, keď obidvaja začínajú vnímať nádej a vzájomnú blízkosť, komunisti násilne obsadia jej hospodárstvo. Teraz majú poslednú šancu prejsť cez ešte „nezadrôtovanú“ hranicu... (Bontonfilm SK)
(viac)Videá (2)
Recenzie (33)
Atraktivní spojení náboženského prostředí a budování lidové demokracie skončilo na půli cesty. Řada silných scén je rozmělněna nedostatečně sevřeným příběhem, který nejistě přešlapuje mezi vykreslením společenské atmosféry a odvyprávěním jednoho osudu. Více zde. ()
Působilo to na mne dojmem, že někdo vymyslel začátek a konec a pak přemýšlel, co všechno musí přidat, aby to stačilo na celovečerní film. Takže tu máme nepřehledné putování jedné postavy, o které toho na konci víme skoro totéž jako na začátku. To je pak těžké se na ni nějak napojit. Spousta scén mi připadala, že už jsem je někde viděl, jiné zase nikam nevedly. Nakonec jsem se skoro divil, že jsem to dokoukal. ()
Dlouho neměl český film archetypálnějšího hrdinu, než je novic Kryštof. Atmosféra! Výborné drama kde se moc nekecá, parádně zasazené do doby a místa. Uvítal bych titulky s lokacemi, ale jinak nemám co vytknout. Bylo mi líto pana Hausera, našeho milého sportovce, že musel ve scénáři umřít tak brzy. Líbila se mi kamera, hudba, efekty i herci. Doporučuji. ()
Zdeněk Jiráský obdržel dekádu nazpátek Českého lva za nejlepší režii za snímek Poupata. Po snímku V Tichu a televizním filmu Bůh s námi - od defenestrace k Bílé hoře se jeho dalším celovečerním filmem poté stává snímek Kryštof, jenž pojednává o událostech Akce K. Proslulá nezákonná likvidace klášterů je další nemilou tečkou na pozadí Železné opony, která by jistě mohla sloužit k silnému snímku. Nikdy není dost připomínat si nemilé události minulosti a aspoň občas si říct, že dnes je alespoň v něčem líp. Z Kryštofa člověk odejde zasažen, ovšem především právě díky faktu, že jde o zpracování skutečných tragických událostí. Film sám o sobě by chtěl jistě diváka zasáhnout na pravém místě, tak snadné to ovšem není. Kryštof měl rozhodně potenciál být neskutečně silným zážitkem. Jenomže celou dobu tak trochu klouže po povrchu. K postavám se těžko hledá vztah, protože se o nich člověk dozví pramálo v pouhých náznacích. Například se v průběhu útěku hlavní hrdina setkává se svým otcem. Je naznačeno, že se nerozešli v dobrém a je také naznačeno proč. Jenomže tohle setkání po delší době nakonec nikam nevede. Stejně jako v podstatě celé putování dvou hlavních hrdinů při snaze zmizet přes hranice. Dva hrdinové potkají spousty postav, ze setkání ovšem nic nikam nevede. Obstojně se pracuje s atmosférou. Uvědomělý člověk si jasně uvědomí, co Kryštofa a Cyrila čeká, z prohlídky dokladů ve vlaku tak slušně mrazí. Je jen škoda, že Kryštof nemá jasně danou atmosféru, spousta scén skutečně nikam nevede a v součtu celé putování působí strašně zmatečně. V nedávném Nabarveném ptáčeti též hlavní hrdina navštěvoval různé zastávky a potkával zde různá individua, většinou ovšem z oněch kapitolek šlo ovšem něco vypíchnout, setkávání s různými postavami mělo nějaký smysl. V Kryštofovi nic takového není. Film se delší dobu odkládal kvůli nedostatku financí. Nakonec na jeho realizaci došlo, ve filmu je ovšem částečně poznat, že těch peněz pořád nebylo dost. To ovšem neznamená, že by dobová výprava či kostýmy byli špatné. I na kameru umělce MCC se kouká hezky, výjimkou je snad akční scéna na hranicích, která je natočena tak roztěkaně, že v ní prakticky nic není vidět. Tvůrčí záměr? Dost pravděpodobné, přesto ovšem zamrzí, že se z tohoto zásadního momentu ve filmu nedokázalo vytáhnout více. Na moment na hranicích poté navazuje jeden stěžejní moment, který částečně otřese morálním kompasem hlavního hrdiny i přesto, že daný čin není jeho chyba. V tomto ohledu se vyskytuje jeden stěžejní problém. Postavu Kryštofa jde těžko definovat. Což neznamená, že by Mikuláš Bukovjan ve své roli nebyl v rámci možností solidní. Jde spíše o to, že se ze začátku Kryštof vykresluje jako prosťáček, který by si na místě mohl podat ruku s takovým Forrestem Gumpem. Postupem času se ovšem Kryštof začíná vykreslovat tak trochu jinak, přeskakuje tak mezi oním prosťáčkem a dostatečně uvědomělým chlapcem. Dostatečnou oporou je mu alespoň postava Cyrila v podání Davida Uzsáka. Mezi těmito dvěma hlavními hrdiny je snadné vykreslit jasné paralely, které z nich dělají dvojici, která se doplňuje. Bukovjan i Uzsák jsou sami o sobě fajn, scénář jim ovšem moc nepomáhá. Film by chtěl stěžejně vyprávět o Akci K, následcích a především o těžké době. V několika momentech se ovšem film od tohoto odvrací a pokouší se skutečně vydat trochu jiným směrem, čímž přichází o to stěžejní. Ve vykreslování jednotlivých postav je poté poznat, že jsou ty postavy vlastně tak trochu černobílé. Jiráský dokáže v první polovině zaujmout, po scéně v kině to ovšem celé definitivně působí uspěchaně a a v součtu bez žádné dohry. A nepříliš povedené postsynchrony a fakt, že je někdy postavám těžké rozumět tomu též dvakrát neprospívá. Film o těžkých časech za dob železné opony vzniklo dost, spousty z nich má přitom větší tah na branku než Kryštof. Určitě to mělo potenciál a v součtu to má dost kladných aspektů, ve finále si ovšem v mnoha momentech sám podráží nohy. Je to obrovská škoda, protože se na Kryštofa nedá vyloženě nadávat....... () (menej) (viac)
Ani neviem kde začať. Jednoducho sklamanie, ktoré prišlo už s úvodom. Pokus o nahliadnutie do Kryštofovho vnútra nevyšiel, skôr to vypálilo do nudy. Tá bola ešte zvýraznená otravným prítmím až tmou. Stred filmu ešte ako tak, ale tiež to bolo len o takom zúfalom behaní sem a tam, skrývaní sa, ošetrovaní a herci vyzerali ako vyplašené ovce. Samozrejme, chápem, dôvod tu bol, ale zase sa nič nemá preháňať. Chýbal mi k tomu aj nejaký kontext, background, ktorý by diváka uviedol do deja. A záver... no čo už, stačilo prejsť malý potôčik, ale radšej treba urobiť diverziu s neistým výsledkom... No neviem, neoslovilo ma ani to. Slabý podpriemer. 30/100 ()
Galéria (27)
Zaujímavosti (3)
- Scénář filmu byl oceněn v soutěži FILMOVÉ NADACE v roce 2016. (NADACE)
- Film se natáčel na Šumavě v oblasti Teplé Vltavy, Hůrky, Mouřence, Novohradských hor, Hořic na Šumavě, v Brdech, ale také v Praze v kostele Nejsvětějšího srdce Páně, Ratajích nad Sázavou, Hracholuskách, v plzeňské Měšťanské besedě, v Liberci – na nádraží Horní Růžodol, okolí Písku, ve Slovenském středohoří, Krňanech apod. (Česká televize)
- Východiskem pro film Kryštof je Akce K z dubna 1950, během níž komunistický režim přepadl a obsadil mužské kláštery v tehdejším Československu. (Bontonfilm)
Reklama