Obsahy(2)
Sólo pro dva muže, jednu ženu a plachetnici. Filmový debut režiséra Romana Polańského se stal po uvedení v roce 1962 pro polskou kinematografii významnou událostí. Psychologické drama z prostředí Mazurských jezer, ve kterém se představí pouze tři postavy, předvádí mužskou ješitnost i morální úpadek, konflikt sobectví finančně zajištěného novináře a pozérství bezejmenného studenta za přihlížení cynické manželky. Příběh začíná v autě během cesty Andrzeje a Krystyny k jezeru, když náhle porazí mladého muže stopujícího uprostřed silnice. Andrzej muži navrhne, aby s nimi jel kus cesty. Později, místo rozloučení, mladíka pozve na společnou jednodenní projížďku na plachetnici. Mladý muž nabídku přijímá, přestože nemá žádné znalosti o plachtění.... Dobře vystavěný scénář, děj situovaný na omezeném prostoru automobilu a lodi, atmosféra, herecké výkony a vynikající kamera (kterou vedl Jerzy Lipman), zůstávají přednostmi filmu. Jeho název odkazuje na důležitou scénu, v níž Andrzej v náznacích popichuje mladíka kapesním nožem, který následně úmyslně upustí do vody. Snímek měl v době svého vzniku silný mezinárodní ohlas, o čemž svědčí nominace na Oscara a řada dalších ocenění. (Česká televize)
(viac)Recenzie (129)
Psychologické drama pro tři, jejímž jevištěm je plachetnice a společným jmenovatelem jsou konflikt společenských tříd a jeden lovecký nůž. ()
Vyborny Polanskiho debut, ktery mi z nejakeho duvodu jako posledni z jeho filmografie unikal. Uz zde reziser predvedl, v cem bude v nasledujicich letech jeho sila - velmi tisniva atmosfera, ktera je zde tvorena klaustrofobickym prostredim jedne male plachetnice, na ktere se odehrava intenzivni psychologicke drama mezi 2 muzi a 1 zenou. Je to skvele natocene, black & white format tomu jednoznacne prospiva, ani na chvili to nenudi a kdyz se to hodi, tak si Krysztof Komeda zahraje kvalitni jazzik, ktery mi evokoval Herrmannovu legendarni saxikovou praci na Taxi Driverovi. Pokud znate Polanskiho velmi specificky hlas, pak si urcite vsimnete a muzete brat jako cool bonus fakt, ze mladeho blondaka skrze cely film predaboval prave on! 7/10 ()
Drama o vyprázdněnosti komunikace, kde se střet touhy po blízkosti a strachu z "nezadat si" mění v křečovitou pózu a láska v past. ()
Lehce provokativní psychologický snímek, který zaujme především svým obrazovým minimalismem a důrazem na dialog. Na režijní debut překvapivě vyzrálé. 7/10 ()
Možná by se dalo říci, že Roman Polanski je ukázkovým mistrem minimalismu, což samozřejmě dokázal i ve své pozdější tvorbě. Koncept jeho prvotiny k tomu totiž přímo vybízí - tři herci na velmi omezeném prostoru a pojetí, které je opravdu takřka divadelní. To "sevření" na tom jezeře vytváří zajímavě tísnivou atmosféru a prohlubuje psychologickou hloubku filmu. Začátek je poměrně vlažný, ale jakmile se začnou postupně vyhrocovat "mužské" dialogy, nabere celý film na obrátkách a nabídne sice otevřený, ale (alespoň pro mě) vcelku příjemný konec. Polanski a jeho první ukázka čistého řemesla. ()
Nůž ve vodě nese rukopis Romana Polańského (pozd. Hořký měsíc, Bůh masakru). Film je o manželské dvojici, jejichž vztah naruší třetí osoba zvenčí. Postupně se průběh filmu mění. Od uvolněné atmosféry přes psychologickou hru , když se objeví zbraň, bojíme se o život některé z postav. Dojem je umocněn tím, že se vše odehrává v omezeném prostoru v autě, na jachtě a opět v autě. Střet mužů, ale ještě více jejich eg, střet nejen generační, ale i sociální. Mladík intelektuálně nestačí na manžela, ten toho zneužívá ne fér způsobem. Žena zde buď urychluje nebo umožňuje jejich reakce, ale sama se nemění a zůstává chladná. Na konci filmu se projeví její cynizmus a vlastně i psychická převaha. Kdo má rád psychologická dramata též doporučuji. ()
Nůž ve vodě je vůbec prvním celovečerním snímkem Romana Polanského. Jedná se o komorní, avšak strhující drama o třech hercích na jezeře. Polanski prostřednictvím svých postav - manželů, kteří si vyjedou na výlet na plachetnici, a stopaře, kterého po cestě přiberou - líčí příběh žárlivosti, mužské ješitnosti, soutěživosti a intrik, což může snadno vést k tragickým následkům. Z formálního hlediska představuje Nůž ve vodě nesmírně zajímavý příklad práce se stylem a narací. Svým způsobem se jedná o revoluční film, ať už z pohledu jednoduché zápletky, která však obchází veškeré konvence, přesně vypočítané tempo-rytmiky nebo práce s kamerou. I přesto, že se jedná o debut, obsahuje Nůž ve vodě hned několik prvků Polanského stylu a postupů, jež byly pro jeho pozdější tvorbu signifikantní. Nechává nás v napjatém očekávání s pocitem vnitřní nejistoty, rád provokuje a stupňuje sevřenou atmosféru tak, že jsme každou další minutou více a více ve střehu. Kdo je hlavním hrdinou filmu? S přihlédnutím k dramatickému vývoji by to měla být postava Krystyny, kterou nezapomenutelně ztvárnila překrásná Jolanta Umecka. Právě ona je tichou hybatelkou dění, okolo ní se točí prakticky veškeré další jednání – soupeření mezi jejím manželem Andrzejem a bezejmenným stopařem, které pak neméně skvěle zahráli Leon Niemczyk a Zygmunt Malanowicz. Kameraman Jerzy Lipman si pohrává s každým záběrem, budovaným v dokonalé černobílé stylizaci a přirozeně souzní s Polanského vyjadřovacími prostředky i smyslem pro porušování zavedených pravidel (záběr opalujícího se stopaře na lodi, erotická symbolika v postavě Krystyny), poplatných době a místu svého vzniku (snímek byl v Polsku přijat velmi nelibě). Výjimečná je i jazzová hudba od Krzysztofa Komedy, která už při úvodních titulcích nastolí v souhře s Lipmanovou kamerou specifickou atmosféru. Navzdory všemu zůstává Nůž ve vodě poměrně nedějový film. Divák moc dobře ví, že se na konci výletní cesty něco stane - následný vývoj se ale nedá dopředu nijak odhadnout, zvlášť když Polanski ono "něco" neustále odkládá pomoci svérázných žertíků mezi dvojicí mužů. Po stránce gradační je tedy Polanského a Skolimowského scénář skutečně význačný. Na Noži ve vodě je zajímavé i srovnání drobných formálních rozdílů mezi tvorbou Polské filmové školy a Československé nové vlny, a byť je Nůž ve vodě na rozdíl od československých filmů v podstatě apolitický a jeho děj je vyfabulovaný, zachovává si stejnou vypravěčskou bravuru i pravdivou vypovídající hodnotu. Polanski poskytuje svým postavám prostor pro pomyslnou proměnu, zároveň odhaluje jejich skutečné charaktery do té doby ukryté v přetvářce. Důležitou složku hraje i cynický humor, jenž skvěle vyznívá např. ve scéně s větrným útěkem lodi. Podle mě je Nůž ve vodě jedním z narativně i stylově nejzajímavějších a pro evropskou kinematografii nejzásadnějších filmů druhé poloviny 20. století. ()
6/10 3 postavy, 3 hwezdy. Takove je to premyslive v nekterych chvilich az moc ;]] Ale jde to ()
Tři lidé (dva muži a jedna žena) na lodi plující po jezeře. Nic víc, a přitom je to docela hutné drama. Pořád jsem si říkal, jak to ten Polák dokázal, když se tam v podstatě nic nedělo. Ať už to udělal jakkoliv, moc se mu to povedlo. ()
Velmi dobře a citlivě natočený film. Psychologicky propracované a úžasné kompozice záběrů na tak malém prostoru... Tenhle Polanski se mi možná líbil nejvíc... ()
ocenenia : Oscar 1964 - Nominácia na najlepší zahraničný film ()
Myšlenkově zajímavý film okořeněný atraktivním prostředím. Drama se z něho stává až díky poslední čtvrthodině. To vše předtím je pro mě pouze docela nudná slovní přestřelka. ()
možná trochu slabších pět, ale pořád pět - už jenom kvůli hercům a skvělé (zvláštně tíživé) atmosféře. ()
Takze toto je to slavne umenie, ze jo? S kludnym svedomim prehlasim, ze to bola pekna kravina. No, ako sa mi tak zda, poniektore ynteleguany a artove prechytrale tlchuby su tuna schopne vypisovat podobenstva a metafory aj pri podrobnom rozoberani a studovani ich rannej stolice. A ako vidim, miestne prechytrale tlchuby su schopne najst vo filme aj take zakodovane odkazy a skryte inotaje, o ktorych nema tusenia nielen herci, ale ani reziser! Ja som vsak pri pozerani tohoto "skvostu" dostal pomatene a psychoticke blabotanie 3 dementalov bez hlavy a paty. A bez zmyslu a bez logiky. Ako debut Romana Polanskeho ma to vobec neoslovilo. Polske psychologicke drama, kde sa deje ... jedno velke hovno. Dejovu liniu to evidentne nemalo, reziu asi tiez nie a herecke vykony su hrozne a dialogy uplne dementne. Jo, som rad, ze polska kinematografia je pravom podcenovana a pravom je na okraji nielen europskeho, ale aj svetoveho diania. Zaroven dufam, ze tam este najblizsie 2 - 3 storocia aj ostane. A tesim sa z toho fucktu, ze rano, ked niektore ynteleguany /Shadwell, Tetsuo, Madsbender/ vstanu a uvidia tuna moj uprimny odpad, alebo 1 hviezdu, tak budu paste zatinat od zurivosti, lebo zase som nejaky ten "Polanskeho kinematograficky skvost" poslal z cervenej farby pekne zas a opat do modrej. Urcite skor doporucujem tvorbu Janusza Majewskeho 5 % ()
Nuda k posrání #73. Viz Osvícení. 50% ()
Nůž ve vodě je poezií niterné podstaty života nesnesitelné lehkosti bytí. Základní přírodní zákony platí i v prosperitě lidské civilizace, samčí soupeření je povinné prokazovat odvážnou kuráž a je neustále puzeno k činům sebeprosazení ve vidině zdárného dosažení společenské váženosti a vyšší životní úrovně. Boj o samičku patří k nejdůležitějšímu úkolu samotného života. Roman Polanski s jemným ironickým uhranutím útočí do středu nitra, zpřevrací pocity a nemilosrdně je přivádí až do komplexní katarze vzájemných vztahů. Obavy vnitřních světů se přehlušují křikem stupňujícího se napětí hry o získání výsostného dominantního postavení, uvolnění stavu je možné pouze v nárazech větru mezi plachtovím a v nejtěsnějším tělesném objetí. Éros dostal výraz poetické žádostivosti prostřednictvím estetických skladeb obrazů kameramana Jerzyho Lipmana, je okem, vnímající tu prchavou krásu života. Je sice možné spatřovat paralely ohlasů kritiky společnosti, ale tím hlavním posláním je schopnost básníka nahlížet na svět přes vznešenost řeckého ducha, celou podstatu života vložil do omezeného prostoru paluby jachty a se zalíbením pozoruje dualitu vnitřních pocitů. Prvním objektem básníkova zájmu je Andrzej (pozoruhodný Leon Niemczyk), sebevědomý novinář, lpící na dosažených úspěších materiálního zabezpečení a pohodlí. Náhodný společník se zdá být vhodnou obětí k demonstrování vlastních zkušeností a způsobů. Oslava ega si je jistá sama sebou. Druhým objektem básníkova hledání krásy života je Krystyna (velmi příjemná Jolanta Umecka s hlasem Anny Ciepielewské), Andrzejova manželka, již uvyklá na silné mužovo ego. Po svém se vypořádává s obřadem samčího sváru, neboť si díky němu může dovolit i svou čistě soukromou odplatu mužské povýšenosti. Třetím objektem básníkova uhranutí životem je zde mladý student (zajímavý Zygmunt Malanowicz s hlasem Romana Polanskiho), osamělý stopař ve dnech studentského volna. Mládí se tradičně hlásí o slovo a právo na život, nezapomíná při tom poměřovat svou odolnost i neústupnost. Testosteron je skutečným vládcem na palubě a zuřivě cení zuby ve svém skálopevném přesvědčení. Film Nůž ve vodě je poezií svým výrazem, náladou i myšlenkou. Roman Polanski zachytil podstatu lidského života, pronikl do utajené části vnitřních světů a nadšeně zpívá o kráse života. Jedinečný to poetický prožitek! ()
Divak tusi, jak film dopadne. Postavy nejsou uplne sympaticke. Nic zvlastniho se nedeje, presto snimek umi upoutat pozornost. Predevsim diky vyborne rezii debutujiciho Polanskeho a pohledne Jolanty Umecke. Atraktivni prostredi pro dobre komorni drama. ()
Film plný krásnych záberov - tým neškodí ani absencia farieb - výbornej kamery, nadpriemerných hercov, netradičnej hudby, ale tiež prílišnej statickosti. Polanského celovečerný debut by som bol zrejme ocenil omnoho viac v stave väčšej bdelosti, okolo polnoci po vyčerpávajúcom dni to stálo za uspávajúce slabšie tri hviezdičky. ()
Přiznám se, že od Polanského celovečerního debutu jsem očekával spíše thriller, už jen kvůli názvu a mysteriózně vzhlížejícímu plakátu, jedná se ovšem o formanovsky laděný film (respektive passerovsky - Forman stavěl na ději krapet více), u kterého bych nebyl udiven, kdyby byl influencí pro tehdy ještě dorůstající generaci filmařů. Často se udává, že naše nová vlna měla za vzor tu francouzskou, ale s ohledem na kulturní blízkost bych radši hovořil o tomto snímku (navíc "Slnko v sieti" šlo do kin téměř stejně jako tohle). Některé naše dobové filmy dle mého soudu Polanski překonává - hlavně psychologickým rozvrstvením postav, které třeba postrádají u nás honorované "Intimní osvětlení" a "Ostře sledované vlaky", naopak postrádá humor typický pro tvorbu Miloše Formana (v tomhle je dílo naopak blízké právě Francouzům - hlavně Godardovi), ovšem to nějak výrazně nevadí. Svým způsobem je "Nůž ve vodě" i filipikou vůči žánrovým filmům z tehdejšího Hollywoodu, a to včetně Hitchcocka - nejsou tyto filmy přehlcené dialogy?, ptá se svojí půldruhou hodinou Polanski. Svým způsobem má pravdu - věci lze říct i takto silně minimalistickým podáním, někdy slova dokáží nahradit i okolní elementy. Jsem také rád, že tohleto mistrovství není jen valutou tohoto filmu, ale také i další Polanského tvorby - v tomhle výrazně uspěl i jeho následující "Hnus". Vedle dalších mistrů všeho druhu se tedy touto projekcí zrodil i "mistr minimalismu"... Od pěti hvězd tento snímek dělí jen jedna drobnost - větší zaujetí pro zápletku, je podobně 'o ničem' jako výše zmíněný Passerův film. 80% ()
Konstrukce vytváří příběh, jenže by to mělo být naopak. Polanski píše stylem Agathy Christie - postavy se chovají účelově dle autorčina přání a zápletky - a i když prokazuje talent a obratnost, pach umělosti z příběhu nevymizel. Mladý stopař se ještě nenaučil hrát partnerské nenávistné a manipulativní hry, ale za den pobytu na jachtě se od manželského páru hodně naučí, a sám prokazuje veliké nadání (viz závěrečných dvacet minut). ()
Reklama