Réžia:
Brett RatnerScenár:
Ted TallyKamera:
Dante SpinottiHudba:
Danny ElfmanHrajú:
Anthony Hopkins, Edward Norton, Ralph Fiennes, Harvey Keitel, Emily Watson, Mary-Louise Parker, Philip Seymour Hoffman, Anthony Heald, Ken Leung (viac)VOD (3)
Obsahy(1)
Will Graham, agent FBI, odišiel do dôchodku po vyšetrovaní série mimoriadne brutálnych vrážd, kedy sa zoznámil aj s doktorom Lecterom. Jeho bývalý kolega Jack Crawford ho požiada o pomoc pri vyšetrovaní masakrov dvoch rodín. Agent vo výslužbe musí znovu nasadiť vlastný život a riskovať bezpečnosť svojej rodiny. Len tak má šancu Červeného draka vypátrať. (STV)
(viac)Recenzie (614)
Srovnání s Jehňátky a Hannibalem se asi neubráníme, ale jedná se o odlišný film od obou. Spojené jsou pouze postavou Dr.Lectera. Zatímco v "Jehňátkách byla postava Hannibala vyvážená s vyšetřováním a v "Hannibalovi" jako stěžejní postava, v tomto filmu má nejmenší důležitost ze všech tří. A možná je to dobře. Edward Norton, Ralph Fiennes a Harvey Kaitel to odtáhli na svých bedrech přesvědčivě a Hannibala k tomu ani moc nepotřebovali. Takže - krimi/thriller, který sice nedosahuje atmosféry "Jehňátek", "Hannibalovi" utekl o celé kolo, ale hlavně výborná detektivka u které strávíte napínavé dvě hoďky a kde vám hned úvodní "zatýkací" scéna sebere dech :) ()
Medzi Anthonym Hopkinsom a Edwardom Nortonom je prázdno ako v ústach Philipa S. Hoffmana. A nebyť vynikajúceho Ralpha Fiennesa, Red Dragon by bol ešte väčším prúserom, než akým ho spravilo samotné zaangažovanie Bretta Ratnera. Hannibal bol vizuálne fajnšmekerskou bejkovinou, Red Dragon je sterilným zlepencom rutinne natočených obrázkov, ničiacim potenciál silného scenáru. Najlepšie bude tieto dva filmy ignorovať a žiť v ilúzii, že geniálnym The Silence of the Lambs sága skončila. ()
Nezáživná kopie Mlčení jehňátek. Film se příliš kouskuje na jednotlivé dějové linie, které nedrží pohromadě. Ještě, že je tu alespoň skvělý Ralph Fiennes, který zastoupí Anthonyho Hopkinse, jenž se zřejmě rozhodl, že nemá zapotřebí se při hraní příliš snažit. ()
Ani dost "jehňátkovské" ani dost "hannibalovité"... Kompromis nemůže dopadnout jinak než průměrnou šedou odpolední jednohubkou... ()
Vzpomínáte na různé režijní nápady z Mlčení jehňátek, jako byla např. scéna se zvonkem v závěru, psychoušovo předvádění se před zrcadlem či scéna s brýlemi na noční vidění? Tak ničeho podobně osvěžujícího se zde nedočkáte. Rattner je totiž dřevo. Obyčejný rutinér, který vrší jeden obyčejný obrázek za druhým, celé je to takové nezajímavé, nudné. Nemá to atmosféru, pouze jedinkrát, na konci filmu, mi přeběhl slabounký mráz po zádech. Norton s Keitelem to odzívali, o Hopkinsovi ani nemluvě, naopak Emily Watson s Fiennesem byli skvělí a oni dva jsou jediným důvodem, proč se na tenhle film dívat. Takže ty dvě * dávám jenom za ně...Rattnere, vrať se mezi béčka, saláte! ()
Třetí režisér, třetí unikátní zpracování "téhož". Přepis Harrisovy "Lecterovské" prvotiny se skvěle zdařil, Anthony Hopkins je opět božský, Norton a Fiennes se víceméně přesně drží knižní předlohy, ale není to na škodu. Poměrně překvapivým prvkem bylo obsazení Harveyho Keitela do malé role Jacka Crawforda. A to nejlepší nakonec - Emily Watsonová podává coby nevidomá Reba pozoruhodný výkon. Drakovi je vyčítána jakási neurčitá rozplizlost mezi estetickými orgiemi Hannibala a takřka komorním soubojem dvou intelektů tak jak si ho pamatujeme z Mlčení Jehňátek. A to je ten problém - Drak jde svojí cestou, nejde ho takto srovnávat. Mě osobně drobné narážky na další filmy o Hannibalu Lecterovi pobavily. A když je řeč o estetice - William Blake byl génius. Nevím jaký je soundtrack, ale myslím si, že některé dialogy by si zasloužily být vydány i touto formou. I Am The Dragon, Before Me You Tremble... ()
Červený drak dojíždí především na tom, že Ratnerova režie je, co se atmosféry týče, totálně prázdná (kdyby uprostřed filmu najednou vskočil do obrazu Jackie Chan, vůbec by to nenarušilo atmosféru filmu). Vynikající herci se navíc utápí ve slabě načrtnutých postavách, ve kterých ani nemají co předvést (tohle je snad jediný film, kde je Norton nevýrazný). Ralph Fiennes je ovšem vynikající a vůbec celá ta linie, sledující jeho "vztah" se slepou, je zajímavá. Prostě čistý televizní thriller "jednou a dost", který má tu smůlu, že má ambiciózní předlohu, výrazné obsazení a dva silné předchůdce... ()
No rozhodně lepší než Hannibal! ()
Na rozdíl od řady renomovaných kolegů si myslím, že tohle je důstojný zástupce hanibalovské série. Ralph Fiennes se v rolích záporáků (i když tady za to "tak docela nemohl") solidně vyžívá a umí je prodat s (ne)uvěřitelnou přirozeností. Pravdou je, že komunikace Lecter - Graham nefunguje tak skvěle, jako když s kanibalem mluví a řeší případ Starlingová, ale to je jen taková malá kaňka, protože jinak má tenhle film skoro vše, co by měl správný thriller obsahovat. ()
║Rozpočet $78miliónov║Tržby USA $93,149,898║Tržby Celosvetovo $209,196,298 ║ výborné obsadenie a dosť fungujúce pre dej čo je hlavné, Ratner na prekvapenie to zvláda nadmieru dobre /80%/ ()
Možná by Červenému draku prospělo konečně vypustit Anthonyho Hopkinse. Jeho nekonečná recyklace v jedné postavě, která se objevuje opět ne zrovna ve velkém prostoru, začíná být unavující. Herec je to výborný, ale postavit na jeho "skeči" film už nelze. Ralph Fienness je podle mě kvalitní náhradou, která byla trochu špatně využita a ve výsledku působí méně hrozivě. Emily Watson jsem shlédl s radostí a její postavy mají v sobě vždycky něco navíc... Edward Norton jako náhrada za slavnou oblíbenkyni davů je příjemný a jeho kvality se nedají zapřít, jen si nejsem jistý, jestli se do podobně laděného snímku hodí. Trochu lepší scénář a silnější atmosféra by ze snímku udělali rozhodně adepta na konečně dostatečně kvalitní "pokračování" Mlčení jehňátek. ()
Scénář: Ted Tally .. Zase JINÝ příběh Dr. Hannibal Lectera v odlišném provedení. Opět nesrovnávat z žádným z předešlých kousků. Bohužel, tentokrát už zaostává celková kvalita, která šla mírně dolů. Film má dobře napsaný scénář, výborné herecké výkony, ovšem slabší režii a atmosféru. Lehce nadprůměrný zážitek s tajemnou příchutí.. 65%. ()
Jedna kniha, dvě takřka shodné adaptace i stopáže a přesto tolik rozdílné zážitky. Mannova verze má na své straně Williama Petersena, Joan Allen a mnohem (ale mnohem) lépe zvládnutou scénu s tygrem. "Klasický Mann" je z toho ovšem cítit snad jen ve scénách mlčenlivých pohledů na deštivé noční město a v momentech kdy dění podbarvují padnoucí písničkové songy. Celé to brzdí zbytečná utahanost se spoustou scén, které měly skončit na podlaze střižny a nulové napětí. Ratnerova verze má zase hollywoodské parametry. Takže o něco (ne o moc) lepší tempo, pohlednou výpravu, jakés takés náznaky napětí, úvodní scénu a výborné obsazení naprosto všech rolí krom těch zmiňovaných výše. Oba počiny to tedy dotáhly do ranku "dobrý film", ale ani o píď dál. PS: Komentář je zkopírovaný záměrně. ()
No tak abych to měl za sebou. OMG!!!! Tohle má mít něco společnýho s Mlčením Jehňátek? Hannibal Lecter by tam vůbec nemusel bejt, protože ději nijak nepomoh. Dále atmosféra nulová o debilním přídavku s tím že Fiennes vlastně nechcíp ale dal tam tělo někoho jinýho ani nemluvě :D LAUGH. Akorát ti herci to zachraňují a občas to má i své světlé chvilky. Kdyby tenhle film neměl nic společnýho s Mlčením Jehňátek tak bych ho pochválil takhle to musim chtě nechtě docela setřít. ()
Neviděl jsem ještě Mlčení jehňátek, ale Červený drak se mi líbil. Skvělý Ralph Fiennes a Emily Watsonová (Anthony Hopkins se mi taky líbil, ale nemůžu to srovnat s Mlčením..., tak nevím) naproti tomu je škoda nevyužitého Edwarda Nortona. Místy zajímavá hudba. Konec nemusel být takový, jaký byl. ()
rozpočet : $78 million tržby celosvetovo : $209,451,898 ()
Soundtrack Danny Elfman: 1. Logos [0:49] ,2. The Revelation [2:41] ,3. Main Titles [2:59] ,4. The Cell [3:26] ,5. The Old Mansion [4:45] ,6. The Address [1:41] ,7. We're Different [1:25] ,8. The Note [2:47] ,9. Enter the Dragon [5:52] ,10. Threats [2:23] ,11. Tiger Balls [1:32] ,12. Love on a Couch [5:08] ,13. Devouring the Dragon [3:43] ,14. The Fire [4:33] ,15. The Book [0:34] ,16. He's Back! [6:07] ,17. End Credits [6:45], ()
Bavili mě modré oči Nortona, výraz Hopkinse a samomluva Fiennese :o) Každopádně slušný thriller, s dobrým scénářem, který mě nenudil ač se tam vlastně nedělo nic zázračného.. A čemu hlavně dávám plus, finiš mě vůbec ale vůbec nenapadl, i když tomu všechno nasvědčovalo a perlička na konec potěšila. ()
Komerce porazila klasiku. Vyždímaná látka je v mých očích skutečně napínavější a dokonce lepší než původní Mlčení jehňátek. Sugestivní thriller s fantasticky depresivní atmosférou a na rozdíl od předešlých (nadcházejících) dílů i se sympatickým a uvěřitelným vyšetřovatelem na úrovni nezaměnitelného Hopkinse a dokonale mrazivého vraha Fiennese. Závěrečné pomrknutí navíc přivodí chuť si okamžitě pustit Demmeho originál. Takhle se má rozšiřovat nejzákladnější podstata známého příběhu. ()
Červený drak- první kniha Thomase Harrise, jenž představila světu Hannibala Lectera- se už se jedné adaptace dočkal. Vznikla v roce 1986, jmenovala se Manhunter, režíroval jí Michael Mann a kvůli problému s právy se zde Lecter jmenoval Lecktor. Tato adaptace byla ovšem (naprostým právem) zastíněná skvělým Mlčením jehňátek z roku 1991. V roce 2001 se poté Mlčení jehňátek dočkalo pokračování v podobě Hannibala, o rok později ovšem došlo právě na novou adaptaci Červeného draka. Červený drak přitom předchází událostem Mlčení jehňátek a chronologicky se tak odehrává jako první, jde ale zároveň o poslední film, kde se v roli Lectera představil Anthony Hopkins. Ten se nicméně s rolí Hannibala Lectera rozloučil důstojně a především je Červený drak velmi povedenou záležitostí, která sice nedosahuje kvalit předchozích dvou filmů s Hopkinsovým Hannibalem, konečně ovšem dorazila povedená adaptace tohoto románu. Jestli má Červený drak z roku 1986 něco lepšího než Červený drak z roku 2002, je to určitě režie- místo Michaela Manna druhé zpracování Červeného draka režíroval Brett Ratner, což je takový ten typ tvůrce bez výrazného tvůrčího přístupu a především měl před Červeným drakem zkušenost pouze s prvními dvěma díly Křižovatky smrti a komedií Otec rodiny. Přesto se ovšem Ratnerovi podařilo natočit důstojný závěr trilogie, kdy to vše ovšem spočívá v tom, že se Ratner snaží do jisté míry napodobit přístup Jonathana Demmea k Mlčení jehňátek. Je to poznat především v tom, že se Ratner snaží podobně jako Demme zachytit v detailech obličeje postav. Přitom všem to ovšem celé opět působí jinak, stejně jako když se v rámci Hannibala s nástupem Ridleyho Scotta na režijní židli změnil tvůrčí přístup. Ratner je ale pořád v případě Červeného draka očividně spíše rutinní režisér. Obě zpracování Červeného draka ale mají něco společného- Dante Spinottiho. U prvního Červeného draka přitom mezi největší kladné stránky patřila právě vizuální stránka. I v případě druhého Červeného draka je vizuální stránka velice podařená, přičemž se ovšem Spinotti nemůže opřít o filmaře, který by měl takový vizuální cit, jaký měl právě Mann. Právě Spinotti tak ve finále může za to, že Červený drak vypadá tak vizuálně úchvatně, přičemž by nešlo o vizuální kopírku původního Červeného draka. Červený drak ovšem výborně pracuje s atmosférou a především má mnohem lepší scénář než Mannův Červený drak. Může za to návrat scenáristy Teda Tallyho, který se po Mlčení jehňátek vrátil k psacímu stroji a napsal opět výtečnou adaptaci Harrisova románu, kdy se opět daří vystihnout atmosféru románu, film se knižní předlohy drží velmi věrně a lehké změny jsou opět využité skvěle. Po vzoru Mlčení jehňátek především Tally dokáže skvěle vykreslit jednotlivé charaktery a jejich minulost, přičemž ale nutně nedbá na veškeré detaily z nich a přesto se mu daří postavy bravurně vykreslit. Nejvíc je to poznat na hlavním záporákovi- Ralph Fiennes válí v roli Francise Dolarhydea. Jeho vynikající ztvárnění schizofrenního vraha, jenž je doprovázen vnitřním hlasem Červeného draka (slavného obrazu Williama Blakea, který též v příběhu sehrává klíčovou roli) se naprosto vyrovná výkonu Teda Levina v roli Buffalo Billa z Mlčení jehňátek, Fiennes má ale oproti Levinovi podstatně více prostoru a má tu navíc jednu podstatnou linku- jeho romance se slepou Rebou McClaneovou je tu prodaná mnohem lépe, než v případě Manhuntera a to i díky silnému výkonu Emily Watson. Právě vztah s Rebou je v porozumění charakteru Dolarhydea naprosto zásadní, protože se ve vztahu s Rebou snaží Dolarhyde potlačit své vražedné choutky, což z tohohle protivníka dělá mnohem komplexnější charakter než pouhého šíleného zabijáka. Fiennes navíc dokáže, aby z jeho Dolarhydea šla nepříjemná atmosféra a jde o výkon, který se téměř vyrovná výkonu Anthonyho Hopkinse. Hopkins je jako Lecter nadále výtečný, háček dost možná tkví pouze v tom, že třetím filmem už Hopkinsův Lecter definitivně něco ztrácí na své výjimečnosti. Hopkins ale nikdy jako Lecter nespadne do karikaturní polohy, přičemž má navíc kliku v tom, že je v rámci celé trilogie v tomto filmu důležitý vlastně nejméně a po vzoru Mlčení jehňátek vlastně funguje jako takový konzultant. Díky zasazení události před Mlčení jehňátek dává film příležitost předvést, proč Lecter tolik nenáviděl pobyt v Baltimorské věznici, jak fungoval před svým zatčením a především se ukáže, jak vlastně Hannibal skončil za mřížemi. Edward Norton jako Will Graham nahrazuje postavu Clarice Starlingové a Graham se tak konečně dočkává výtečného ztvárnění. Norton není William Petersen a dostává své pověsti fenomenálního herce. Jakožto protagonista je Nortonův Graham výtečný a Norton má zde možnost předvést svůj výrazný herecký talent, přičemž jeho scény s Hannibalem Lecterem jsou výtečné. Setkání těchto dvou ikonických herců a dvou mužů, kteří se málem navzájem zabili je výtečná, přesto se úplně nevyrovnají dialogovým konfrontacím Hannibala a Starlingové. Právě i kvůli trochu méně zajímavému tvůrčímu vedení za kamerou. Harvey Keitel je Jack Crawford velmi dobrý, Philip Seymour Hoffman jako Freddy Lounds je fajn, přičemž ovšem v rámci své kariéry předvádí jeden ze svých usedlejších výkonů a Mary-Louise Parker jako Grahamova žena je též velmi dobrá. Potěší i návrat Anthonyho Healda v roli Fredericka Chiltona, jehož konflikt s Hannibalem v následujícím filmu dostává své vysvětlení, háček je ovšem v tom, že v závěrečném momentu tak trochu nefunguje kontinuita. Ale samotný háček tkví už dost možná v tom, že je Hopkins najednou o 10 let starší, přičemž problém je v tomhle ohledu zcela jasný. Celkově ovšem potěší právě tyhle pojítka s dalšími Hannibalovými filmy. Červený drak je důstojnou tečkou za jednou érou s Anthony Hopkinsem coby Hannibalem Lecterem. Ratner bohužel není Jonathan Demme a ani Ridley Scott, přesto se mu ale podaří vybudovat kvalitní thrillerovou atmosféru a jeho lehké přiživení se na přístupu Jonathana Demmea má v tomhle filmu dobrý účinek. Zároveň má Červený drak výtečné obsazení, bravurní scénář, který výtečně adaptuje knižní předlohu a vymazlený vizuál. Problém je tak pouze v tom, že je Červený drak o level slabší než jeho dva předchůdci, Ratner je skutečně pouze slušný řemeslník a celkově Červenému drakovi chybí něco, co by ho udělalo totálně výjimečným. Přesto jde o povedenou rozlučku s Hopkinsem v jeho nejslavnější roli, která rozhodně nedělá své románové předloze ostudu. Naopak dorazila ta lepší adaptace Červeného draka, která má jen smůlu v tom, že navazuje na dva výtečné filmy. Ale pořád jde o velmi dobrý snímek, který velmi dobře funguje i po více zhlédnutích. Jen ten Hopkinsův copánek v úvodních scénách je už tak trochu moc........... () (menej) (viac)