Réžia:
Sofia CoppolaScenár:
Sofia CoppolaKamera:
Lance AcordHrajú:
Bill Murray, Scarlett Johansson, Akiko Takešita, Anna Faris, Giovanni Ribisi, Takaši Fudžii, Nancy Steiner, Kei Takyo, Makisuke OkamuraVOD (2)
Obsahy(2)
Bob Harris (Murray) a Charlotte (Johansson) sú dvaja Američania v Tokiu. Charlotte je mladá žena, ktorá cestuje po svete so svojim workoholickým manželom - fotografom (Ribisi), ktorého kvôli práci ani nevidí. Bob je starnúca filmová hviezda, ktorá má v meste nakrúcať nudnú reklamu na whiskey. Zo svojho života sú obaja frustrovaní a nemôžu spávať. Jednu noc sa náhodne zoznámia v hotelovom bare. Ich nečakané stretnutie rýchlo prerastie v priateľstvo. Túlajú sa podnikmi Tokia a zažívajú pritom neuveriteľné stretnutia s jeho obyvateľmi. Spoločne napokon objavujú novú vieru v samých seba a v možnosti života.
Film nakrútila režisérka Sofia Coppola, dcéra F.F.Coppolu, ktorá za scenár k tomuto filmu získala Oscara. Film bol nominovaný aj v kategórii najlepší herec v hlavnej úlohe (Murray), najlepšia réžia a najlepší film roka. Zlatý glóbus pre Billa Murraya za najlepší mužský herecký výkon, Sofiu Coppolu za najlepší film - muzikál/komédia a scenár. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (1 222)
Bože, to byla ale nuda. Jednu hvězdičku snad jen za Murrayho, který je excelentní, ale to je tak asi všechno. Pořád jsem čekal na ten neskutečný konec, jak se o něm snad každý zmiňuje, protože celý film je nudný a táhne se jak nudle a pak teda došla řada na ten grandiózní konec a nic. Pro mnohé skvělý fim, pro mě nuda a votom to je. ()
Bill Murray je prostě frajer, tento film to je potvrzuje. Jako scéna s japonskym režisérem mě fakt dostala..:D stejně jako průsvitné kalhotky Scarlett Johansson. Chválim Giovanniho Ribisi. ()
Bob Harris pronesl několik zásadních myšlenek. Ta o dětech byla zoufale pravdivá. A je pravděpodobné, že tato myšlenka mu hrála v hlavě, když dokázal udržet vztah k tak milé dívce na rovině přátelství, potažmo platonické lásky. Nebýt ní nebyl by film ke koukání, ale to je přece jasné, neboť každého asi provázela alespoň někdy v životě touha po něčem, čeho se pak skoro bojíme dotýkat.... ()
I love you. Don't forget to always tell the truth. ()
Nečekejte šílený složitosti, zamotaný děj ani zápletky a dechberoucí rozuzlení. Tady se jen koukejte. Kochejte se a čekejte jak nádherně vám film podá sílu přáteství, jak vám ukáže porozumění, jak vás dojme. Tohle sice není snímek pro milovníky akčňáků, ale kdo si v něm najde své, ten vytěží maximum, protože za každou scénou, za všemi zobrazenými pocity se skrývá zlatá žíla a atmosféra je jeden velký diamant. ()
Nemám slov. Nádherný film, a Bill Murray je u mě ode dneška Pan Herec. Bez jediného slova, jen očima, dokáže říct úplně všechno. ()
Je v dnešní filmové produkci málo filmů, které dokážou zrcadlit náš život, náš každodenní život! Každý takový počin je pro mě opravdovým osvěžením. Oba hlavní protagonisté jsou velmi milí a člověk jim to věří, i když Murrayovi teda víc. Takové opravdu velmi záživné hořkosladké podívání. ()
Človek je zvláštne stvorenie. Človek sa totižto dokáže aj v najväčšom meste na svete obklopený ľuďmi a ich nesmiernou pozornosťou cítiť ako najosamelejšia bytosť vo vesmíre. Výraz tváre BIlla Murrayho v sebe nesie toľko trpkosti a osamelosti, že už chápem preco Sofia Coppola šila túto úlohu práve pre ňho. Lost in Translation je najromantickejším filmom bez lásky aký poznám. Jediný dotyk, pohladenie alebo pohľad v tejto snímke obsahuje toľko energie a iskrenia ako môžeme nájsť vo všetkých ostatných hughgrantovských dojákoch dokopy. Po prvom, druhom, desiatom, xtom sledovaní stále nedokážem prísť na to ako dokázala Coppola preniesť na plátno to absolútne holé jadro nekonečnej osamelosti a životného prázdna. Bez zaslzenej hudby, bez romantických gest, bez intríg a ospravedlnení hlavných postáv považujem záver filmu za jeden z najsmutnejších a zároveň najkrajších filmových finishov aké som mal možnosť vidieť. Obraz Billa Murrayho sediaceho v šere za barovým pultom v sprievode klavírnej hudby popíjajúceho whiskey a fajčiaceho cigáru by som si najradšej zarámoval a zavesil na stenu. Bravo ()
Na tento film jsem se dívala s rodiči poprvé když mi bylo asi jedenáct. Prohlásila jsem tehdy: "Jak z tohodle vůbec vznikl film?" Trvalo mi šest let a jedno další sledování, abych to pochopila. Je to komorní dílo soustředící se především na hlavní hrdiny a zachycení atmosféry míjivých okamžiků. Je zvláštní, jak se dvacetiletá studentka ocitla v podobné životní krizi jako upadající herec ve středním věku. Excelentní Johansson a Murray! Přesto tomu něco málo chybělo k doknalosti, trochu více nějakého "šmrncu" na závěr, aby to nevyznělo tak monotónně. ()
Sofia Coppola by prý film nikdy nezačala točit, kdydy roli odmítl Bill Murray, a dobře udělala. Opravdu si do této role nedovedu představit nikoho jiného. Bill Murray byl naprosto dokonalý v roli opuštěného muže, unaveného všedním životem s ženou, který je pracovně ve městě na druhém konci světa a dostavá se do konfliktu nepochopení tamější kultury. Scarlett Johansson jsem díky Lost in translation začal mít rád. Nevšední romantický film s atmosférou absolutního osamocení, které protrhne náhlá zamilovanost, jako z klukovských let, dvou lidí, kteří žijí odlišné životy ale vlastně prožívají totéž, samotu a všednost svých životů. Výbornou atmosféru vytváří i Tokio, jakožto námi nepochopené město. Ohromně sympatický film. Zajímavé je, že přestože je ve filmu velmi málo dialogů, tak vyhrál Oskara za nejlepší scénář. Ale vůbec nedí divu. ()
Výkony Murraye i Johansson jsou skvělé. Jenže mě ten flm neskutečně nudil, nic moc se tam neděje. Je mi líto, 50%. ()
Čistá krása sestávající z dvou hereckých výkonů a kamery. Ač je to téměř beze slov vyprávěný příběh, chápete vnitřní myšlenky obou hrdinů "ztracených" ve světě naprosto jiné kultury a mentality. Beznadějnost stavu "alone in a crowded place", pocit naprosté osamělosti uprostřed neonů, mrakodrapů, nočních klubů i klášterů a pocit naprosté cizoty mezi lidmi (šílený režisér, přeochotná hotelová obsluha, tv moderátor, mladí Japonci, staří Japonci, všichni Japonci...) Mladí manželé se od sebe postupně vzdalují a dlouholetý vztah se proměnil v řešení barvy koberce. Tempo je velmi, velmi pomalé, bez akce nebo vnějších emocí, ale přesto jsem se nemohla odtrhnout. Velké obdiv režisérce a Scarlett s Murrayem. ()
Som trpezlivy, ale co je vela to je vela. Takyto prazdny film som snad este nevidel, film kde sa za cely cas nic ohromujuce nestane ma nemoze zaujat, a pritom som vdacny divak, ale toto naozaj nie. ()
Všechno se dá vyjádřit pomocí nul a jedniček. Pro IT, MATFYZ, logiky apod. Nebo se taky dá všechno vyjádřit chůzí po chodbě! ()
Kdyby to nebylo v Tokiu, tak víte co.... ()
Konverzačný film, s kopou myšlienok a možností zamyslieť sa? Áno, pravdepodobne Lost in Translation. Zameranie na dejovú líniu prakticky žiadne, skôr polemizovanie o tom, kam smeruje život a či ho vlastne naozaj žijeme tak, akoby sme mali/chceli. Pomalé plynutie filmu veľké plus, veľmi dobre navodená atmosféra ďalšie plus, hlavní herci tretie plus. Ak by bol tento film obrázok, zavesila by som si ho na stenu a každé ráno by som sa pri pohľade naň usmiala. Ale to je všetko. Lost in Translation je veľmi pekný film, ale dejiny kinematografie (aspoň pre mňa) nemení. ()
Videl jsem to v roce 2004 a neprislo mi to nejak uchvatny.. ()
nechápu to... čím častěji to vidím, tím lepší hodnocení dávám.. Už není kam stoupat. Nádherný film... ()
Tak trochu se mi zdá,že Sofia si na sebe tímto filmem ušila nepříjemný bič.Ztraceno v překladu je natolik úžasné, nádherné,citlivé a pocitově plné,že fanoušci už od ní nic slabšího nepřijmou.Ale ono je těžké nenatočit něco slabšího než Ztraceno v překladu,když Ztraceno v překladu je vlastně dokonalým filmem... ()
Byl to strašně příjemnej film. Prostě dva lidi, co se takhle náhodou potkají v Tokiu. Oba jsou spoutání manželstvím, ale přesto se mají rádi. Bylo to krásný, protože to nebyl takovej film, kde se na sebe lidi vrhají a podvádí své druhé polovičky. Naopak, teprve na konci to vyvrcholí polibkem a to je na tom to nejkrásnější! ()
Reklama