Tvorcovia:
Dong-hyeok HwangRéžia:
Dong-hyeok HwangScenár:
Dong-hyeok HwangKamera:
Hyeong-deok LeeHudba:
Jae-il JungHrajú:
Jeong-jae Lee, Hje-su Pak, Sung-tae Heo, Ha-joon Wi, Yoo-mi Lee, Yoo Gong, Jung Hoyeon, Anupam Tripathi, Yeong-su Oh, Paul Nakauchi, Byung-hun Lee, Donald Chang (viac)VOD (1)
Série(2) / Epizódy(18)
Obsahy(3)
Stovky hráčů na mizině přijmou zvláštní pozvánku na dětskou hru. Uvnitř na ně čeká lákavá cena, ale může je stát život. (Netflix)
Recenzie (763)
Je to předvídatelné, je to jednoduché a všechno tam moc vysvětlujou, jako kdybysme byli jižní korejci. Některé úkoly se daly řešit jinak, rozhodně mnohem chytřeji na to kolik je tam hlav (každý ví že asiat=lidská kalkulačka) a postavy se často chovají hloupě. třeba.. proč podříznout holku u které je jasné že nepřežije noc? nebo..proč se jedna skupina rozhodne že začne zabíjet protihráče, když bylo jasně dáno že hráč musí splnit 6 úkolů aby vyhrál hru? Místo aby počkali až zbyde po 5. té hře třeba 10 hráčů a ty pak podřízli jak dušený kimči, tak jdou do souboje 1 na 1, v době kdy ve hře je stovky hráčů, tedy nesmyslně riskují život tím že jdou zabíjet hráče, kteří by během těch 5-ti her stejně umřeli. nebo... nesmyslná situace, čung-pim-pong nebo jak se jmenuje ten hlavní hrdina, tluče zběsile na dveře a řve jako o život, že tam umírá člověk, že ať mu jdou pomoct, AŤ POŠLOU PRYMULU NEBO JINÝHO LÉKAŘE!!! (cituju z filmu). To je velice divné jednání, když hru předtím tam tvůrci hry odpravili stovku lidí, a od začátku je jasný že smyslem hry je vyvražďovačka.. Proč neřval před tím ať pošlou doktora nebo ať přestanou, když je ta stříleli jednoho po druhém do hlavy?...a podobná blbost se tam odehrávala x krát během každýho dílu.. žlutá je zřejmě nová černá, jinak si to hodnocení neumím vysvětlit. ()
Hra na oliheň je survival seriál pro dospělé s ratingem PG17, ve kterém postavy dobrovolně svádí nelítostné souboje v nejrůznějších dětských hrách o holé přežití, kde celkový vítěz bere ohromný finanční jackpot. Seriál kombinuje celou řadu filmů a seriálů, od nichž se odlišuje svou abnormální syrovostí a explicitními záběry na lidské vnitřnosti. Hra na oliheň kombinuje řadu prvků, kterou již měl možnost divák vidět v řadě filmů a seriálů, dostáváme tak jakousi kombinaci Saw, Kostky, Hunger Games, Očisty, Smrti on-line se sociálními interakcemi mezi jednotlivými postavami ve stylu Ztracených. Pakliže by byl seriál scénáristicky vyšperkovaný, ucházel by se o post jednoho z nejlepších seriálů všech dob, poněvadž herecké výkony jsou zde mimořádné. Hře na oliheň však zlomilo vaz několik základních aspektů pro mimořádný zážitek. Zaprvé, nebuduje atmosféru a citovou vazbu postav s divákem. Zadruhé, nevyvaruje se nelogického chování postav. Zatřetí, veškeré dějové linky jsou podřízeny náhodě. Začtvrté, seriál nechává otevřeno příliš mnoho linek jednotlivých postav, čímž nepůsobí uceleně. Hlavními pozitivy Hry na oliheň jsou podařené vyobrazení nerovnosti ve společnosti a edukativní přístup ke gamblerství. Tři hvězdy. 🙂 (12.10.2021) ()
Příliš nechápu, proč se z tohohle seriálu stal (údajně) kult, předpokládám, že nejspíš jen mezi mládeží, která v životě ještě moc filmů nenakoukala a nemá tedy s čím srovnávat. Za mne průměrné dojmy, taková trochu krvavá a trochu víc retardovaná telenovela (mch. stejně, jako třeba Walking Dead). Na jednu stranu několik zajímavých her o život, něco krve a brutalitek a hezká psychedelická maska sovy (nebo čeho) hlavního VIPáka; momentálně mě nenapadá žádná jiná přednost, kterou bych chtěl vyzdvihnout. Na straně druhé typicky asijské přehrávání většiny postav, mnohdy silně otravné (prosťáčček-dobráček, senilní dědek, nesnesitelná uječená ženská a v prvních dílech i hlavní hrdina), extrémně trapně zkarikovaní a blbě zahraní bílí VIPáci v sedmém dílu, spousta dialogové vaty, patosu, infantility, rádoby psychologizování, vztahování a jiného telenovelického sajrajtu. Všech devět dílů by se snadno vešlo do jednoho dvouhodinového celovečeráku. Třetí hvězda jen za tu krvavost a za malé scénáristické překvápko na konci (hlavní šéf hry). ()
Zprůměrováním hodnocení jednotlivých epizod jsem se dostal na (ne)poctivé 4*. Výsledný dojem ze seriálu nadprůměrnému hodnocení bohužel nakloněn není. Jednotlivé úseky epizod jsou napínavé, baví mě, ale ve výsledku se mi celá hra kvůli mnoha nelogičnostem, a doslova blbostem, bortí jak domeček z karet. Jednotlivé hry a masakr s nimi spojený mě víceméně baví, postavy taktéž (včetně průhledné 001) ... Bohužel celé je to jen hra, kterou nejsem schopen brát vážně jako sociálně-kritické dílo a to mě žere. Bavil jsem se, ale znepokojivý apel na stav současné konzumní společnosti a elit z toho necítím. Sorry. ()
Na šestidenní soutěžní turnaj je pozváno 456 lidí, z nichž všichni mají nějaké finanční problémy a pro řešení situace již nemají žádné možnosti. Každý den jedno soutěžní kolo, ve kterých jsou sázky vysoké. Kdo prohraje, zemře. Finanční výhra je ale tak nepředstavitelně vysoká, že risk v zájmu bezstarostného života je neodolatelný. I přesto dá psychologie hráčům tak zabrat, že se neustále musí ptát sami sebe, jestli hru dokončit a nebo se ji rozhodnou opustit. Je jejich každodenní život lepší než nabízená šance? Hry jsou ve svém smyslu bizarní, neboť se jedná pouze o dětské hry, které vždy končí smrtí několika desítek lidí. Každé soutěžní kolo je pro každého těžkou zkouškou charakteru. Jak se kdo v nejrůznější situaci vůči druhému zachová? Tady i po psychologické stránce a lidského přístupu není o emoce nouze. Lidská přirozenost v přístupu k problému a jednoho k druhému je na celé soutěži to nejdůležitější. Soutěžní kola jsou setsakramentsky drsná, čímž během soutěžního klání nejeden divák ani nedýchá. Vývoj člověka v takové hře je neodvratitelný. Málokterý divák dokáže uchopit dojemnou scénu, ve které umírá bohatý člověk v pohodlné posteli a současně chudý bezdomovec venku na ulici v mrazivém počasí. Seriál je brutální, jako život sám. Má strhující akci a hluboké ponaučení o lidské povaze. Svět není spravedlivý. Nevítězí ten nejsilnější, jak se často uvádí. Vše má na svědomí horlivost, nezájem, krutost či naprostá bezohlednost. Každý má v sobě vnitřní touhu cokoliv získat i za cenu ublížení druhým. Tento seriál má hodně vzácný námětový koncept. - "Life is like a game. There are many players. If you don't play with them, they'll play with you." ()
Tak já nevim. Podobně jako u Parazita mi přijde i tady to haló okolo trošku zbytečné. Vždyť je to vlastně jen další z her, kde nezvládnutí úkolu znamená smrt a takových tu už bylo a bude nepočítaně. Ze začátku mě bavil kontrast v rovině dětská hra - fatální trest, ale to se časem vytratilo a nastoupila spíš psychologie, která se věnovala postavám, které s k vypjatým situacím stavili různě. A s tím jsem měl problém. obsazení mi totiž vůbec nesedlo, takže jsem byl celkem lhostejný ke strachů, stresům a dalším pocitů, které jednotliví aktéři zažívali. Stejně tak mě nezajímaly osobní příběhy a dratické odchody ze života mě nechávaly chladným. Co se avizované brutality týče, tak v hlavní roli byly holavy, z nichž po výstřelu cákne něco krve a to mě fakt u ponožek nevystřelí. Jako film bych si to možná dokázal užít, ale devět takřka hodinových dílů bylo utrpením. 30% ()
Momentom ako začneme rozmýšľať o fakte, že to v zásade kritizuje súčasnú spoločnosť a tiež fakt, že jedna z vyspelých krajín je v sračkách, dokážeme tú pridanú hodnotu seriálu zúžitkovať ako sociálny experiment s mierne úsmevnými piliermi na ktorých síce stojí len tak tak, ale na zmysluplnosti mu to neuberá. Momentom ako v tom ale budeme hľadať originálnu zápletku tak sa dostávame do roviny prvého plánu a schématickosti v ktorej je bohužiaľ príbeh predvídateľný a ku koncu postavy konajú v rámci pravidiel žánru a nie v rámci svojich postupne budovaných charakterov. Squid Game má ale super rozjazd. Je natočená výborné a veľa vecí v rámci svojho fikčného sveta pomenúva správne. Nevadí mi, že na niektoré otázky nedostaneme odpoveď. Vadí mi naznačenie druhej série. A vadí mi posledná časť, ktorá celý priamočiary príbeh ( ktorý som si naozaj užíval) stavia do inej žánrovej roviny. Kazí to dojem. Vytvára to zbytočnú farebnú bublinu. Ale aj tak som si to užil a zhltol som to za pomerne krátky čas. ()
Konečne po dlhých rokoch niekto dôstojne nadviazal na geniálny Battle Royale a tentokrát ho dokonca rozšíril do seriálovej podoby. Len ostrov nahradil nejaký tajomný komplex a jednotlivé vyraďovacie brutálne kolá sú inšpirované kórejskými detskými hrami. Vďaka bohatej seriálovej stopáži máme čas preskúmať jak súkromie hlavných hráčov, tak aj ľudí, ktorí stoja za celou tou šialenou hrou. Tempo seriálu je zvolené tak akurát, aby to bolo celý čas dostatočne strhujúce a nuda nemala šancu. Čo sa mi u kórejského seriálu stalo prvýkrát. Doteraz som mal pri ich seriáloch stále pocit, že skvelý námet, ktorý by utiahol film, nekonečne naťahujú v líniách, ktoré nikam nevedú. To sa tu našťastie nedeje. Hlavní hráči sú dostatočne zaujímaví a fakt som bol zvedavý jak kto z nich skončí. Hlavný hrdina je síce lúzer, ale aj tak si moje srdce svojou ľudskosťou získal, čo vzhľadom na jeho ostrieľaného hviezdneho predstaviteľa Lee Jung-jae neprekvapí. Okrem neho sa tu v pár dieloch mihne aj pár ďalších hviezd. Bavil ma hlavne môj obľúbenec Gong Yoo, ktorý hlavného hrdinu pekne vyfackal. Čo sa týka technickej stránky, tak je po každej stránke špičková. Výprava, strih, kamera a akonáhle dôjde na likvidácie, tak sa krvou a brutalitou nešetrí. Naviac je to sakra napínavé a vynaliezavé. Zakaždým som sa nevedel dočkať aké bude ďalšie vyraďovacie kolo. Najnapínavejšia bola preťahovačka s lanom a najdojímavejšie boli guľôčky. To bol fakt doják. Našťastie sa okrem brutality seriál do veľkej miery zaoberá aj psychológiou postáv a jak ich ich účasť v hre postupne mení. Rovnako bolo pútavé sledovať jak zábavne a drsne manipulujú s hráčmi, či už tým, že vlastne majú celý čas možnosť z hry odísť, tak aj tým jak ich štvú proti sebe. Čo sa týka zákulisia, tak ma strašne potešila línia v ktorej si časť zamestnancov toho komplexu rozbehne bočný kšeft. Prehnilosť sa nájde všade a vidieť jak radoví poskoci narúšajú plán hlavného megazloducha bolo fakt zábavné. Prvých 7 dielov som zhltol jak malinu. Posledné dva diely sú trochu rozpačité. Odhalenie megazloducha a jeho poskoka pôsobí až príliš prekombinovane, ale našťastie nie nelogicky, takže sa to dá akceptovať a predošlý dojem mi to nepokazilo. Asi najslabšia je posledná epizóda, ktorá je rovnako zmätená ako pocity víťaza celej tej krutej hry, ktorý sa po výhre potáca životom a nevie čo ďalej. Až nakoniec v ňom zvíťazí zmysel pre spravodlivosť a na jednej strane sa dá domyslieť, čo asi urobí a zároveň to je dostatočne otvorené pre prípadnú druhú sériu. Ja dúfam, že nebude. Takto to skvele funguje ako dostatočne uzatvorené miniséria a niečo tak strhujúce som už dlho nevidel. Dal som si to za jeden deň prakticky bez prestávky. Kórea je znova na koni. 8/10. ()
Pro mne je to jednoznačně seriál roku 2021. Vlastně nejenom roku, ale řadím to mezi nejlepší seriály, co jsem kdy viděl. Nevím, ani co chválit dřív, jest-li námět, režii, herecké výkony, kameru, střih, kostýmy, výpravu, rekvizity či soundtrack. I ta korejština tomu dodává správné grády. Finále mohlo být sice ještě lepší, ale jinak naprostá pecka. ()
Čistá zhovadilosť. Nemienim hodnotiť, pretože som stratil čas 4 časťami, ktoré ma nepresvedčili, že mám pokračovať. Jediná postava ma nezaujímala, infiltrácia policajta na prelome 2.a 3.časti nemohla byť viac smiešna. Vyhypovaný HYPE a prázdnota. ()
Takový brutálnější Hry bez hranic. Jenže tady se postupně začne víc kecat, než hrát, takže to zhruba po třetím díle ztratí koule a úvodní švih. ()
Masivní propagací jsem se nechal chytit a pustil se do sledování tohoto seriálu. A ejhle, není to taková slabomyslná jednoduchá vyvražďovačka typu Battle Royale, ale seriál s poutavým, komplexnějším a komplikovanějším příběhem, co mne pořádně vtáhl do děje... až jsem to nakonec shlédl celé během jednoho dne! Uff :-) Povedené! 90% PS: V originále - v korejštině, která sice působí místy až dětinsky afektovaně a uječeně, je to přece jen znatelně lepší, procítěnější než v anglickém dabingu. ()
To je tak, když se vám seriál opravdu líbí. Berete, že je jasné (škoda), kdo přežije, ale poslední díl to úplně podělá... ()
Hunger Games boli slátanina určená pre pubiny. Hra na oliheň je pre všetky vekové skupiny a hlavne nič pre #metoo, a LGBT fanatikov. 456 zúfalcov sa "dobrovoľne" rozhodne hrať hru, v ktorej sa serie na korektnosť, ale pritom sa veľmi prirodzeným spôsobom rieši morálka a zmysluplnosť života (škoda že v tom poslednom diele to moralizovanie začalo zbytočne zapáchať). Tá VIP Hostel nadstavba bola až moc teatrálna, ale v konečnom dôsledku zapadla do puzzle. Krvavé a pestré pripomenutie si legendy ČT vysielania s názvom Hry bez hranic. Na záver už len odporučím film Deliver Us from Evil, kde Jeong-jae Lee dal do placu trošku iný natural. ()
Žánr, kterej nemám úplně ve favoritech, ale neskutečně mě to bavilo a šel jsem spát v šest ráno. ()
Pripadá mi, že celý ten hype okolo je naozaj len pre wow efekt, že ľudský život je tu extrémne nedôležitý. Inak ale seriál prebieha bez veľkých prekvapení a dej mimo potenia sa, či prežijem najbližšie sekundy, nie je ani veľmi záživný ani veľmi sympatický. Nechcem hatovať, dopozerala som sériu bez problémov a miestami bola fakt zvedavá, ako a či sa z nevýhodnej pozície vymocú, len to vysoké hodnotenie mi pripadá priveľmi štedré. ()
Jihokorejská kritika kapitalismu. Ale setsakramentsky parádní! Hra na oliheň je až neuvěřitelně konzistentní mišmaš. Bere si kus z krutého námětu z Battle Royal, kus z morbidní poutavosti a kreativity ze série Saw, plus i kus ze zkoumání a interakcí mezi komplexními charaktery ze série Hunger Games. To všechno by se v neschopných rukou rozpadlo v jeden velký bordel, ale Hwang Dong-hyeok je prostě borec scénárista (jak už mi to ostatně dokázal ve svém filmu Dogani). Výsledkem je tak neuvěřitelně poutavá, podmanivá a v jistých momentech extrémně napínavá (a hlavně kreativní!) podívaná, ze které jsem nemohl spustit oči. Skutečným úspěchem je ale komplexnost jednotlivých postav, díky které působí na diváka neuvěřitelně reálně. Obzvlášť ,,kámoš" hlavního hrdiny Cho Sang-woo je velice povedený. Divák si tak mezi "soutěžícími" rychle najde své oblíbence, ale také neoblíbence, díky čemuž se lépe buduje celkové napětí a divákův zájem o seriálový děj. Dong-hyeok se úspěšně vyhýbá příliš velkému patosu, přičemž když už má dojít na nějakou emocionální sekvenci, je vždy vhodně rozvinutá. Ten seriál samozřejmě není dokonalý. Jen tam několik scén, které se až příliš táhnou, postava mladého policajta, jež ve výsledku postrádala smysl, plus veškeré scény se zahraničními VIP členy jsou cringe as fuck, ty bych vyškrtal všechny. Jinak ale pecka. Scénu s creepy "cukr, káva, limonáda" rob o panenkou, ve které hraje krásný song Fly me to the moon, jsem si musel pustit několikrát. Průměrných 5* ()
NETFLIX - No dobře, tak jsem taky podlehl a Oliheň nadvakrát zčíhl. Sice je to celé zvrácené a tak, ale jakmile mrknete na jeden díl, už jste lapeni. Poslední díl, který byl moc natahovaný a doslovný se mohl krásně spojit s osmým. Finální dojem/hodnocení: Napínavé, vtahující, chytře vymyšlené. Tohle se Korejcům povedlo. 90% ()
Určitě to není špatné, ale na ten poprask který to vyvolalo je to až překvapivě jednoduché (Mnoho motivů je nerozpracovaných/nevytěžených.. mnoho situací řešených zkratkovitě, nelogicky, atd).. Je tam evidentně chystaná půda pro další sérii, tak snad v ní už tvůrci zvolí důslednější postup.. ()
Čím jsem starší, tím hůř snáším brutality tohoto stylu, na druhou stranu smekám před Korejci, že jsou v dnešní překorektní době schopni vyprodukovat něco takového. ()
Reklama