Réžia:
Roberto RosselliniKamera:
Otello MartelliHudba:
Renzo RosselliniHrajú:
Nazario Gerardi, Severino Pisacane, Aldo Fabrizi, Arabella Lemaitre, Peparuolo, Roberto SorrentinoObsahy(1)
Na filmové plátno přenesené krátké epizody ze života sv. Františka z Assisi a četné skupiny jeho následovníků, počínaje jejich návratem z Říma od papeže Inocence III. Setkat se zde můžeme např. s Františkovou následovnicí sv. Klárou, nebo Nikolajem, tyranem viterbským. Na scénáři k filmu se podílel mj. i Federico Fellini. (ČSFD)
(viac)Recenzie (14)
Také byste chtěli žít ve společnosti veselých a zbožných mužů? Na to se nás ptá tento Rosselliniho film, natočený v kongeniálním františkánském duchu. Jak na úsvitu 13. století žil a myslel tvůrce Laudes Creatuarum (Píseň tvorstva či Óda na stvoření) to snad ví, jen Roberto Rossellini. František se svou partou opravovali pobořené kapličky, jako tato v Porziuncole, zasvěcená sv. Marii andělů (nyní opět pobořená), a přitom konali skutky mající téměř donkichotskou patinu (František neměl do rytíře nikdy daleko) - třeba: setkání s Klárou, prasečí nožička, návštěva v knížecím táboře, setkání s nakaženým leprou a co je to opravdová radost, musí nadchout každého, kdo se dosud nestal skalním pesimistou. "Chválen buď, můj Pane, skrze sestru vodu, která je tak užitečná, dobrá, pokorná a čistá." (Přeložil Jaroslav Pokorný). A co my, můžeme chválit vodu, která je ochucená, balená, znečištěná a sterilní. A naví je jí stále méně a méně. ()
Lehkost, prostota, a radostná naivita Kvítků sv. Františka přenesená na filmové plátno. V neorealistickém duchu jsou do hlavních rolí obsazeni neherci - skuteční františkánští mniši - avšak netřeba se strachovat strnulých starců v upjatých kolárcích a mdlého světla voskovic a ducha chladných kostelů, co zejí prázdnotou. Františkovi spolubratři jsou spíše tlupou bláznů pro Krista, nadšených i podivínských. Vévodí jim prosťáček Boží, bratr Ginepro, jenž káže více životem než slovy a též bratr Giovanni, kterého by moderní doba nechala uklidit v Bohnicích. A potom samozřejmě sám František - sdílející se svými druhy jejich prostotu a lehkost, avšak zároveň v sobě mající i přes své mládí podivuhodnou moudrost a hloubku. Umí pokárat pošetilé excesy svých spolubratří, ale také obejmout - a to nejen je, ale třeba také malomocného, s nímž se náhodou v noci setká. Františkova prostota je kdesi za pouhou naivitou a radost v jeho očích, která se zvláště zaleskne ve chvíli, kdy je jako žebrák v zimě vyhnán od dveří zpět do bahna a nepohody, je jiná než veselí těch, kdo nepoznali bolest. ()
Kdysi jsem četl knižku s názvem (asi) Kvítka sv. Františka a jeho bratří, kterou někdy za války vydal knihtiskař Fr. Obzina ve Vyškově. Ty příběhy měly občas až zenový nádech, zvláště ty, kde vystupoval bratr Ginepro. Tento film zřejmě vznikl na motivy této knihy. Ale asi není náhoda, že si přední tvůrce neorealismu, tedy směru, který se prudce zajímal o sociální otázky, vybral zrovna tohoto světce. Tento film vypadá hodně "autenticky", nádherná kamera pojí se opravdu až se středověkým duchem bláznů pro Krista. Snad jen ten tyran Mikuláš, který tak trápí bratra Ginepra, vypadá trochu moc expresivně, až jako karikatura (připomněl mi i mimikou Sašu Rašilova, což moc tyranský typ nebyl). Jen nevím, zda duch tohoto filmu ještě může zapůsobit dnes. Zasnoubit se s Chudobou v současnosti asi není populární ani v církvi. ()
Banda pomatených mnichů s inteligencí dítěte běhá sem a tam, ale naštěstí má nad nimi kontrolu největší blázen z jejich řad, zároveň tak trochu sadomasochista (dokonalá radost) a věčný uplakánek František, který je s otcovskou trpělivostí poučuje o moudrech božích. No, nemůžu říct, že bych se nezasmál, ve výsledku vlastně docela dost…ale jestli některé ze scén byly opravdu zamýšleny jako komické, tím bych si „tak úplně“ jistý nebyl (nebo to bylo celé koncipováno jako komedie a já to jen nějak neprokoukl). Na druhou stranu, všudypřítomná odzbrojující naivita a hlášky (které by člověk čekal spíš od uživatelů marihuany než od mnichů) zas nemohou zakrýt přítomnost očividné nudy. Ale i díky sehrané dvojce blbců Ginapro-Giovanni a velmi originální scéně se „švihadlem“ to budou celkově lepší 3*. I když uznávám, že cílová skupina opravdu nejsem. ()
Z počátku jsem si říkal, že to bude asi něco hodně naivního, ale postupně jak dál film epizodně běžel, mě stále více a více přitahoval a vtahoval do doby svatého Františka. Špičková scéna, kdy františkánským mnich přišel mezi hordu divokých vojáků, a to co se tam odehrává, to mě absolutně dostalo. Na svoji dobu geniálně natočené a i dnes uhrančivé. ()
Galéria (20)
Fotka © Carlotta Films
![František, prosťáček boží - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/166/141/166141768_70c32e.jpg)
Zaujímavosti (6)
- Filmaři chtěli františkánským mnichům za výkon v tomto filmu něco věnovat (protože ti přirozeně odmítli honorář). Podle Rosselliniho dcery se očekávalo, že si mniši řeknou o něco charitativního, jako rozdávání polévky nebo podobně. Mniši všechny překvapili tím, že poprosili o ohňostroj. Režisér osobně dohlédl na to, aby ve městě proběhl veliký, propracovaný ohňostroj, o kterém se v tom kraji vykládalo ještě v následujících letech. (Morien)
- Svatého Františka i ostatní mnichy hráli skuteční františkáni. (Kulmon)
- Film je zařazen na seznamu "nejvýznamnějších filmů", který vydal Vatikán v roce 1995 na přání papeže Jana Pavla II. Je zařazen v kategorii filmů, které jsou významné svými náboženskými myšlenkami. (gjjm)
Reklama