Réžia:
Ludvík RážaKamera:
Andrej BarlaHudba:
Jaroslav KrčekHrajú:
Michaela Kudláčková, Ivan Vyskočil, Luděk Munzar, Dagmar Havlová, Josef Karlík, Jiří Holý, Petr Haničinec, Martin Růžek, Boris Rösner, Josef Somr (viac)Obsahy(1)
Historický film, jenž se odehrává v předvečer třicetileté války, kombinuje pohádkové rysy s kostýmní podívanou, šermířské střety se prolínají s dětskými hrdiny, kteří se ocitají v ohrožení. Píše se rok 1611 a pasovští žoldnéři, kteří vpadli do Čech, musí ustupovat před vojskem uherského krále. V této řvavě se mezi uprchlíky objeví kouzelná lahvička, která svému majitele splní jen jedno přání - a poté musí být prodána za poloviční cenu dalšímu zájemci. Režisér Ludvík Ráža natočil divácky přitažlivý, překvapivě drsný snímek určený nejen mládeži. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (134)
Něco mezi téměř dobrým a téměř skvělým filmem, jak je ostatně u Ráži zvykem: Poměrně zdařile a silně vystižené "gró" příběhu, obstojná atmosféra, některé skvělé scény, ale celek zabitý jak principálem kočovné divadelní společnosti. K onomu "téměř" tentokrát přispívají zejména faktory signifikantní pro dobu vzniku, a to nejen způsob vyprávění (postižený snad i tím, že to částečně má být pohádka pro děti), ale také nezaměnitelně ječivý hlas M. Kudláčkové a od úvodního komentáře při každé příležitosti se projevující nereflektovaný český nacionální socialismus, definovaný pojmy "Němec" a "boháč" jako synonymy zla. Přitom ale historická doba příběhu je zobrazena uvěřitelně (arci ve velmi určitém a omezeném výseku), také šarvátky sehrány poctivě (až na poněkud kavalírsky noblesní šermování). Herecky je to v pohodě, ačkoli vyloženě excelujícího hráče, který by svou postavu patřičně zdůraznil, zde postrádáme. Na druhou stranu si nelze nevšimnout, jak různí vždy a všude vyčnívající až trčící herci (např. Munzar, Haničinec) jsou zde k dobru věci poslušně skryti v postavě (což se žel nestalo třeba u Somra, který se poněkud míjí žánrem, s čímž má ovšem problém i režisér). Obzvláště dobře působí estonský představitel německého kapitána O´Ya nebo představitel žebráka Kašehrnka. Koncepčně je zajímavé, jak se děj stále vrací k stejným osobám a místu, ačkoli by vlastně měl jít dál. Jako nějaký bludný kořen, zádrhel na cestě (zde z Prahy do Krumlova) - lahvička? Myslím, že filmů odehrávajících se v českých zemích 1. pol. 17. stol. máme proklatě málo a konstatuji, že Poslední propadne peklu stojí za vidění. Je dost velká šance, že vás chytne mnohem víc než mne. ()
----- "A co je to štěstí ? Mít hodně peněz ?" ----- To se tak jednou dalo dohromady pár převelice malebně vyhlížejících postav, jejichž úbor ani myšlenky nebyly z těch nejčistších, něco omšelých, patrně již několikrát použitých a tím pádem i adekvátně (ne)důvěryhodných dobových kulis ... a jedna maličká - leč důležitá "čarovací" rekvizita s neprůkaznými schopnostmi. V úzké spolupráci s omezeným rozpočtem pak stvořili dokonale stylovou středověkou atmosféru, za kterou by se nemusel stydět žádný historický velkofilm. Myslím, že děti to vyprávění nepoberou - nebudu rozebírat jeho poněkud drsné způsoby, ale přece jenom je maličko náročnější na orientaci v ději. Zato já jsem nadmíru spokojená ... jak to, že jsem ten neupejpavý, trochu cynický příběh nikdy předtím neviděla ? Navzdory svému zevnějšku i svému nitru - a přes všechno, čím prošel, podobá se pramínku živé vody uprostřed nehostinné pouště ... to proto, že si uchoval naději - či víru ... v sebe - a snad i v nás ... i když si to nezasloužíme. ()
Naprosto špičkové ztvárnění středověku včetně kostýmů, masek a hudby. (až na dokonalé zuby pana Olivy) Jen bych ten příběh trochu prodloužil...v jednu chvíli to totiž vypadá, že není prokletí v té lahvičce, ale v těch penězích. Mimochodem někdo stanovuje jako konec středověku rok 1492 (objevení Ameriky), někdo 1526 (Bitva u Moháče), ale také 1640 (občanská válka v Anglii) či konec třicetileté války (1648) - toto datum mám vštípeno já. ()
Málo platné, Ludvík Ráža uměl vytvořit atmosféru ve filmu jako málokdo (z českých režisérů mne napadá snad už jen Juraj Herz blahé filmové paměti nebo Oldřich Lipský). Tenhle středověký historický film má skutečně prvky hororu, výborně je použitá i hudba a ústřední duo v podání Vyskočila a Kudláčkové (plus Bruno O'ya) dostatečně charismatické. ()
A to jsem si v pátek stěžoval, že tenhle týden byl filmově prostě slabý a Filmem týdne bude Čapí dobrodružství, a ejhle - dvakrát za sebou pět hvězd. Tenhle film si je totiž rozhodně zaslouží, člověk se u toho nenudí, dobová atmosféra hutná, dokonce to i vytváří napětí a občas to je i trošičku hororové. Herci dobří, kamera dobrá, děj zajímavý... Snad tomu ani nemám moc co vytknout. Plný počet a možná ještě něco víc, uvidím večer. ()
Galéria (5)
Zaujímavosti (12)
- Režisér Ludvík Ráža pozval Michaelu Kudláčkovú (Magdaléna) na kamerové skúšky preto, lebo ho zaujala vo filme Veronika, prostě Nika (1980) a Barrandov jej najal počas natáčania aj súkromnú učiteľku. (Raccoon.city)
- Strunný nástroj vihuela, na kterou hraje/drnká Matouš Psík (Ivan Vyskočil), pochází ze Španělska a byla hojně používaná v Itálii v 15. a 16. století. Jde o předchůdkyni barokní kytary. Filmaři splnili autentičnost muzikanta, který ji na počátku 17. století mohl opravdu používat, na rozdíl od naší známé kytary, která přišla později. (horskejvlk)
- V průběhu natáčení si hlavní představitelka Michaela Kudláčková zlomila nohu. Filmování ale pokračovalo dál. Mladá herečka dostala na záda speciální popruhy, za které ji při natáčení chůze v polodetailu Ivan Vyskočil přenášel. (zla.ovce)
Reklama