Tvorcovia:
Simon AllenHudba:
Russ DaviesHrajú:
Samuel Adewunmi, Marama Corlett, Richard Dormer, Jo Eaton-Kent, Lara Rossi, Anna Chancellor, James Fleet, Hakeem Kae-Kazim, Ruth Madeley, Ingrid Oliver (viac)Epizódy(8)
-
A Near Vimes Experience (E01)
-
Ook (E02)
-
The What? (E03)
-
Twilight Canyons (E04)
-
Not on My Watch (E05)
-
The Dark in the Dark (E06)
-
Nowhere in the Multiverse (E07)
-
Better to Light a Candle (E08)
Obsahy(1)
Odpadlíci z Městské hlídky musí překonat sami sebe a najít kuráž k záchraně světa. Trollové, vlkodlaci, čarodějové a další podivní hrdinové čelí ďábelskému plánu na vzkříšení obrovského draka... (HBO Europe)
Videá (1)
Recenzie (29)
Na chvíli dáme stranou, že jde o vzdálenou inspiraci Zeměplochou. Vlastně by mi nový pohled na Pratchettovy knihy nevadil, ale muselo by to bý napsáno s jinou grácií. Medvědí službu tu prokazují jakžtakž fantasy kulisy a zajímavě vypadající postavy, které odvádí pozornost. Podotýkám, že jde pouze o vzhled. Interakce mezi postavami nefunguje, každá hraje jako z jiného seriálu, a vše tomu dává za uši příšerný scénář s nudnou televizní kamerou. Není v tom vůbec žádná šťáva a velmi chybí lidský humor z knih. Je to zkrátka Frankensteina monstrum, které mohlo být s trochou snahy zajímavé, ale Frankenstein neměl žádný originální nápad. ()
Jasně, bylo obtížné se oprostit od porovnávání s knižní inspirací, na druhou stranu mi v tom pomohlo, že jsem ji četl už poměrně dávno. Punková stylizace mi dost rušila iluze a daleko radši bych se těšil z nějakého prostředí věrněji připomínajícího Pratchettovu původní Zeměplochu. Ale když se na to dívám jako na samostatné dílo, které se nesnaží "realisticky" napodobovat, nýbrž jen využít pár (roztomilých) odkazů ke svému ctěnému předobrazu, vlastně mě to nijak neuráží. Nevadí změna genderu některých postav, nepotřeboval jsem z toho mít "sausage party". A Jo Eaton-Kent coby Pleskot je vlastně super, přestože zpočátku jen tak postává ve stínech výraznějších a sledovanějších členů a členek Hlídky, nakonec se projeví jako velmi výrazná osobnost, která jenom potřebovala dozrát. Nevadí ani odlišný vývoj těch postav nebo způsob, jak s nimi bylo pracováno v rámci příběhu. Samotný příběh, také inspirovaný Pratchettem, i když rozhodně ne otrocky kopírující, vlastně docela držel pohromadě, i když slabší místa se v něm našla. Rozhodně se tvůrčímu týmu podařilo podržet vtip a docela i laskavost Prattchetova díla, i když třeba v trochu jiné formě a jinak, než by se čekalo. Takže i když to pro mě nebyl žádný vrchol, určitě ani vyložená slabota nebo zklamání. ()
Nevím do jaké míry za tuhle "strašnost" může nepochopení a neschopnost autorů a do jaké míry v podstatě nezfilmovatelnost Terryho Pratchetta. Síla a kouzlo Pratchettovo tvorby spočívá zejména v jeho geniálních vtípcích a popisech "mimo" samotný děj . Samotné děje jeho knih mají hodně zajímavé a originální pointy, ale o ty tu až toliko nejde. Ta zábava je tu průběžná a v drtivé většině neustále přítomná i v těch nejobyčejnějších popisech čehokoliv. Ve " filmové " Hlídce" se použily některé postavy, pointa a lehce i některé momenty z knihy, tedy lépe řečeno z několika knih najednou. Ale celkově vznikla nudná a smutná prasárna, kde kdyby jsem nečetl Pratchetta jako prvního, tak po shlédnutí tohoto pokusu o něj, by jsem se mu obloukem vyhýbal. Neskutečně mizerný casting. V podstatě mi nesednul nikdo. Postavy v knize jsou popsány velice dobře a konkrétně. A to jak vypadají má svůj účel a zapadá to do děje. Zde se to absolutně nepodařilo. Pleskot zde je doslova fraška. Elánius to samé. Karotka by měl být dva metry vysoký a mít skoro tak stejně v ramenou ( citace z knížky), Angua tak tu by jsem ještě zkousnul, ale musel by jsem zapomenout na většinu toho co o ním vím z knih. Berankinová zcela určitě nebyla poloviční štíhlounký ninja s tmavou pletí. A stejně tak tragický byl Lord Vetinari, toho seriálového odmítám komentovat, jak byl mimo. Chybí mi tam Nóblhoch a Tráčník, což jsou postavy svoji důležitostí pro děj daleko podstatnější než-li třeba Pleskot. Výprava byl jeden velký smutek a ono to vlastně bylo smutné i jako celek. Přišlo mi to jako velmi nízkorozpočtový pokus amatérských fandů Zeměplochy. Tak moc to bylo nekvalitní. 25% a to jen kvůli tomu, že moc pokusů zfilmovat TP není ( a po shlédnutí tohoto skvostu za to velmi děkuji ) ()
I když jde o inspiraci, tak duch T.P. tu je. Jeho typické figurky, a vrstevnatý děj, který vyžaduje velkou představivost, se tady představuje ve zdařilé vizualizaci se solidním hereckým ansámblem. Bohužel všemu, co je tady dobré, podkopává nohy "punk", který způsobuje více chaosu, než lze zvládnout. Méně kreativity by určitě neuškodilo. ()
Oproti zákeřnému znehodnocení a žehrání, že to není Terry Pratchett, tenhle seriál otrocky nekopíruje jeho knihu, není její ilustrací, ale jde dál a jinam, inspiruje se jimi (těmi o Městské hlídce) a jeho světem a vytváří něco nového. Něco, z čeho by měl Pratchett jistě radost. Pratchett, podobně jako Douglas Adams, vynikal až absurdní tvořivostí a dů/vtipností. Steampunkový svět Hlídky, oproti takové Legii, nebo Doom Patrol, navíc má postavy, se kterými se lze ztotožnit a které mají vývoj. A zachází s nimi tak tvořivě v rámci filmového média, jako Pratchett v rámci literatury. Mrzí mě, že jen proto, že to není pohyblivá audiokniha, je to odsuzováno, protože to má, právě díky svébytnosti televizního média svou přidanou hodnotu. Např. vyniká Jo Eaton-Kent jako Pleskot, protože tam kde Pratchett jinotajně a laskavě zachytil téma trans gender identity, tam Eaton-Kent jako nebinární člověk svůj osud propojuje s Pleskot. V Hlídce již vystupuje po tranzici a i když nebudeme vědět o genderové identitě Eaton-Kent, je evidentní, že Pleskot ztvárnili s jistým kouzlem a důstojností bez známky karikatury. ()
Galéria (382)
Fotka © BBC
![Hlídka - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/165/165/165165417_631893.jpg)
Zaujímavosti (2)
- Dcera Terryho Pratchetta, Rhianna, řekla na konto Hlídky následující: „Podívejte, myslím, že je celkem zřejmé, že Hlídka nemá žádnou společnou DNA s Hlídkou mého otce. To není ani kritika, ani podpora. Je to tak, jak to je.“ (tlesk)
- Postavu trpaslice Pleskot ztvárňuje nebinární Jo Eaton-Kent používající zájmeno „oni“ nebo „ona“. Odpovídá to původnímu charakteru Pleskot, respektive trpaslic, které Pratchett charakterizuje jako nerozeznatelné od mužů trpaslíků. V předloze „Nohy z jílu“ Pleskot prochází coming outem a zveřejňuje svou pravou identitu. (TroiMae)
Reklama