Réžia:
Jan SchmidtScenár:
Pavel JuráčekKamera:
Jiří MacákHudba:
Jan KlusákHrajú:
Beta Poničanová, Ondriš Jariabek, Magda Seidlerová, Hana Vítková, Vanda Kalinová, Natálie Maslovová, Irena Lžičařová, Jitka Hořejší, Alena Lippertová (viac)Obsahy(1)
Vize světa po atomové katastrofě se záměrně vzdává jakýchkoliv atraktivních prvků a důsledně se soustřeďuje na jediné: jak člověk v takových podmínkách (zde skupina žen, putující zničenou krajinou) klesá na úroveň zvířete, jak v něm začínají převládat zvířecí pudy a instinkty, jak se vytrácejí regulující funkce svědomí jako projevu lidství... Scénář k filmu napsal Pavel Juráček, který se v 60. letech přičinil (jako scenárista a režisér, ale i ve vedení jedné z barrandovských tvůrčích skupin) o vysoký umělecký a ideový kredit české kinematografie, ale později, v období tzv. normalizace, nesměl natáčet ani publikovat. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (135)
Tak si říkám, jak se asi dělal konkurz? Amazonky musely předvést, že umí naskočit na koně za klusu, ukroutit hlavu zmiji, týden se nemýt, vykuchat krávu a zaříznout kapra (kde se chudák v té řece asi vzal ...?) Ano, pár nelogičností se najde, třeba lov ryb po té, co picly krávu, člověk by čekal, že budou steaky. Ovšem ta jedinečná atmosféra filmu dokreslená záběry ze zaniklého Doupova, postava stařeny i starce, postupné odkrývání toho, co se vlastně stalo ... Ojedinělý snímek. Je dobře, že nebyly obsazeni žádní okoukaní herci, pomalejší tempo mi nevadilo, kochala jsem se detaily. Úžasné! ()
Vezmete pár korun, šikovného kameramana a scěnář od nadaného scenáristy, to vše přesunete na plac a nic se nestane. Pokud ovšem nejste Jan Schmidt. Pak totiž s touhle výbavou dokážete stvořit jedno z nejbezvýchodnějších a nejtíživějších postap kinematografie. Ani záblesk naděje, možná jen ta banda doufá, že třeba jednou zase za patnáct let potká živého člověka. I ten srpen působí bezútěšně, zimavě a depresivně. A na všem ulpívá jinovatka setřená ze srdcí dívek. Černobîlá kamera se rozněžňuje nad brutálně kuchanou krávou a společně se starou dostáváme horečku z nadšení z živáčka, o němž však víme, že situaci nijak nepomůže. Zbývà sbalit si gramofon a vydat se na další loudavě smutnou cestu. ()
Film s výtečně budovanou a gradující atmosférou. Je to asi úsměvné, ale první polovina filmu (až do příchodu muže) mi malinko připomínala Stalkera - zejména tím putováním, které doprovází minimum dialogů. Procházíme spolu se zdivočelými hrdinkami ruinami, lesy, nádherně využitý otevřený prostor. Druhá polovina filmu je mírným zklamáním, přesto se na tak krátké stopáži filmu nedalo vysvětlit více. Každopádně má toto dílko v české kinematografii svůj neoddiskutovatelný prostor. ()
Dlouho, předlouho jsem tento film sháněl, ale sehnat se mi ho nakonec podařilo. Syrová pastva pro oči v černobílém provedení, poukazuje na staré zásady a nový pohled na svět. Rozdílnost v přístupu nové postkatastrofické generace. Film mě zklamal svým koncem. Kvalitě díla Stalker se ani nepřiblížil. V hercích je uveden i Ondrej Jaraibek, ale nějak jsem ve filmu druhého muže nepostřehl. ()
Československý postapo z roku 1966. Musím říct, že tohle byla ukrutná nuda a těch 77 minut se neskutečně vleklo. Ve filmu se absolutně nic neděje a navíc ve mě film nedokázal evokovat tu pravou postapokalyptickou atmosféru. Za zmínku tak stojí asi jen dva momenty a to zabití psa a zabití krávy. Ještě by se možná dala pochválit kamera ale jinak opravdu není co chválit. Navíc mě neskutečně iritovala vybraná hudba. Nechápu jak tady tenhle film může být v červených číslech. ()
Reklama